Лука 20:1-47
20 Един ден, докато Исус учеше хората в храма и известяваше добрата новина, главните свещеници, книжниците и старейшините дойдоха
2 и го попитаха: „Кажи ни: с какво право вършиш тези неща? И кой ти даде това право?“.
3 Той им отговори: „И аз ще ви питам нещо, а вие ми отговорете:
4 Кой изпрати Йоан да покръства? Бог* или хората?“.
5 Те започнаха да обсъждат помежду си: „Ако кажем „Бог“, той ще каже „Тогава защо не му повярвахте?“.
6 Но ако кажем „хората“, народът ще ни убие с камъни, защото всички са убедени, че Йоан е пророк“.
7 Затова отговориха, че не знаят.
8 Исус им каза: „Тогава и аз няма да ви кажа с какво право върша тези неща“.
9 После той разказа на хората следната притча: „Един човек засади лозе, даде го под наем на лозари и замина задълго за чужбина.
10 По време на гроздобера той изпрати един роб при лозарите, за да му дадат част от реколтата, но те набиха роба и го отпратиха с празни ръце.
11 Тогава той изпрати друг роб. Те набиха и него, унижиха* го и го отпратиха с празни ръце.
12 После изпрати трети, но и него набиха и изхвърлиха.
13 Накрая собственикът на лозето каза: „Какво да направя? Ще изпратя любимия си син. Сигурно към него ще проявят уважение“.
14 Като видяха сина, лозарите си казаха: „Това е наследникът. Хайде да го убием и наследството да остане за нас!“.
15 Така те го изхвърлиха от лозето и го убиха. Тогава какво ще направи с тях собственикът на лозето?
16 Ще дойде, ще ги убие и ще даде лозето на други лозари“.
Като чуха това, те казаха: „Дано никога да не стане!“.
17 Но той ги погледна и каза: „Тогава какво означава записаното: „Камъкът, който строителите отхвърлиха, стана главният крайъгълен камък*.“?
18 Всеки, който падне върху този камък, ще се пребие. И всеки, върху когото падне камъкът, ще бъде смазан“.
19 А книжниците и главните свещеници искаха да го хванат още тогава, защото разбраха, че в тази притча говореше за тях, но се страхуваха от хората.
20 Те го наблюдаваха внимателно и после тайно наеха мъже, които да се престорят на искрени и да го подмамят да каже нещо погрешно, за да го предадат на управителя и на властите.
21 Тези мъже го попитаха: „Учителю, знаем, че говориш и поучаваш правилно, безпристрастен си и учиш истината за начина, по който Бог иска да живеем.
22 Кажи ни, правилно ли е да плащаме данъци на императора, или не?“.
23 Но той прозря тяхната хитрост и им каза:
24 „Покажете ми една монета*. Чий образ и надпис са върху нея?“. Те отговориха: „На императора“.
25 Той им каза: „Тогава давайте на императора това, което е на императора, а на Бога — това, което е на Бога“.
26 Така те не успяха да го подмамят да каже нещо погрешно пред хората, но се смаяха от отговора му и млъкнаха.
27 После дойдоха някои от садукеите, които не вярват във възкресението, и го попитаха:
28 „Учителю, Моисей ни написа: „Ако женен мъж умре, без да има деца, брат му трябва да се ожени за вдовицата и децата, които им се родят, да продължат рода на починалия“.
29 Имаше седем братя. Първият се ожени, но умря, без да има деца.
30 Тогава вторият се ожени за вдовицата,
31 после и третият. Така всичките седем се ожениха за нея, но умряха, без да имат деца.
32 Накрая умря и жената.
33 Тогава при възкресението на кого ще бъде жена? Защото и седемте бяха женени за нея“.
34 Исус им каза: „Хората в този свят* се женят и се омъжват,
35 но тези, които са сметнати за достойни да бъдат възкресени от мъртвите и да получат живот в бъдеще*, няма да се женят и да се омъжват.
36 Дори вече няма да умират, защото ще са като ангелите; и понеже ще бъдат възкресени*, ще са Божии деца.
37 А това, че мъртвите възкръсват, показва дори Моисей в разказа за трънливия храст, като нарича Йехова* „Бога на Авраам, Бога на Исаак и Бога на Яков“.
38 Той не е Бог на мъртвите, а на живите, защото за него* всички са живи“.
39 Тогава някои от книжниците му казаха: „Добре отговори, Учителю“.
40 И повече не смееха да му задават въпроси.
41 А той ги попита: „Защо казват, че Христос е син на Давид?
42 Нали самият Давид казва в книгата Псалми: „Йехова* каза на моя Господар: „Седни от дясната ми страна,
43 докато не поставя твоите врагове под краката ти“.
44 Значи Давид го нарича Господар. Как тогава той е негов син?“.
45 Докато всички слушаха, той каза на учениците си:
46 „Пазете се от книжниците, които обичат да ходят облечени във великолепни дрехи, да бъдат поздравявани по пазарите и да сядат на предните* места в синагогите и на най-видните места на празненствата.
47 Те заграбват къщите* на вдовиците, а молитвите им са дълги и показни. Те ще получат по-тежка присъда“.
Бележки под линия
^ Букв. „Небето“.
^ Или „опозориха“.
^ Букв. „главата на ъгъла“.
^ Букв. „динарий“. Виж Приложение Б14.
^ Или „деца на възкресението“.
^ Виж Приложение А5.
^ Или „от негова гледна точка“.
^ Виж Приложение А5.
^ Или „най-хубавите“.
^ Или „имуществото“.