Biblická kniha číslo 26 — Ezekiel
Biblická kniha číslo 26 — Ezekiel
Pisatel: Ezekiel
Místo psaní: Babylón
Psaní dokončeno: asi 591 př. n. l.
Doba v ní zahrnutá: 613 – asi 591 př. n. l.
1. Jaké byly poměry vyhnanců v Babylóně a před jakými novými zkouškami stáli?
V ROCE 617 př. n. l. vydal judský král Jehojachin Jeruzalém Nebukadnecarovi, který odvedl nejpřednější lidi země s poklady Jehovova a králova domu do Babylóna. Mezi zajatci byla králova rodina a knížata, stateční, silní muži, řemeslníci a stavitelé, a také Ezekiel, syn kněze Buziho. (2. Král. 24:11–17; Ezek. 1:1–3) S těžkým srdcem dokončili tito izraelští vyhnanci únavnou cestu ze země pahorků, pramenů a údolí do jedné z ohromných nížin. Nyní žili u řeky Kebaru uprostřed mocné říše, obklopeni lidmi podivných zvyků a pohanského uctívání. Nebukadnecar jim dovolil, aby měli své vlastní domy, drželi si sluhy a zabývali se obchodem. (Ezek. 8:1; Jer. 29:5–7; Ezra 2:65) Jestliže by byli přičinliví, mohli dosáhnout úspěchu. Upadnou do léček babylónského náboženství a hmotařství? Budou se nadále bouřit proti Jehovovi? Přijmou vyhnanství jako kázeň od něho? V zemi svého vyhnanství měli čelit novým zkouškám.
2. a) Kteří tři proroci vynikali v kritických letech před zničením Jeruzaléma? b) Jak významně je Ezekiel oslovován a co znamená jeho jméno? c) V kterých letech Ezekiel prorokoval a co víme o jeho životě a smrti?
2 V těchto kritických letech, jež vedla k zničení Ezek. 1:3) V celé své knize je víc než 90krát oslovován jako „syn člověka“. To je důležitý bod při studiu jeho proroctví, protože v Křesťanských řeckých písmech se o Ježíšovi mluví téměř 80krát rovněž jako o „Synu člověka“. (Ezek. 2:1; Mat. 8:20) Jeho jméno Ezekiel (v hebrejštině Jechezkel) znamená „Bůh posiluje“. Ezekiel byl pověřen Jehovou jako prorok v roce 613 př. n. l., v pátém roce Jehojachinova vyhnanství. Čteme o něm, že ještě působil ve dvacátém sedmém roce vyhnanství, tedy o 22 let později. (Ezek. 1:1, 2; 29:17) Byl ženatý, ale jeho manželka zemřela toho dne, kdy Nebukadnecar začal své konečné obléhání Jeruzaléma. (24:2, 18) Datum a způsob jeho smrti jsou neznámé.
Jeruzaléma, Jehova nepřipravil sebe ani Izraelity o služby proroka. Jeremjášovi bylo určeno zůstat v Jeruzalémě, Daniel byl u dvora v Babylóně a Ezekiel byl prorokem pro židovské vyhnance v Babylónii. Ezekiel byl knězem i prorokem, což byla pocta, které se těšil i Jeremjáš a později Zecharjáš. (3. Co lze říci o Ezekielovu autorství a o kanonicitě a věrohodnosti knihy?
3 Ezekiel bezesporu napsal knihu, která nese jeho jméno, a tato kniha má oprávněné místo v kánonu Písem. Byla zahrnuta do kánonu v Ezrových dnech a objevuje se v seznamech raných křesťanských dob, jmenovitě v Origenově kánonu. Její věrohodnost také dosvědčuje nápadná podobnost mezi její symbolikou a symbolikou Jeremjáše a Zjevení. — Ezek. 24:2–12 — Jer. 1:13–15; Ezek. 23:1–49 — Jer. 3:6–11; Ezek. 18:2–4 — Jer. 31:29, 30; Ezek. 1:5, 10 — Zjev. 4:6, 7; Ezek. 5:17 — Zjev. 6:8; Ezek. 9:4 — Zjev. 7:3; Ezek. 2:9; 3:1 — Zjev. 10:2, 8–10; Ezek. 23:22, 25, 26 — Zjev. 17:16; 18:8; Ezek. 27:30, 36 — Zjev. 18:9, 17–19; Ezek. 37:27 — Zjev. 21:3; Ezek. 48:30–34 — Zjev. 21:12, 13; Ezek. 47:1, 7, 12 — Zjev. 22:1, 2.
4. Jak se dramaticky splnila Ezekielova proroctví?
4 Dalším důkazem věrohodnosti je dramatické splnění Ezekielových proroctví o okolních národech, jako o Tyru, Egyptu a Edomu. Ezekiel například prorokoval, že Tyrus bude zpustošen. To se částečně splnilo, když Nebukadnecar dobyl město po třináctiletém obléhání. (Ezek. 26:2–21) Tato válka však neznamenala pro Tyrus úplný konec. Nicméně Jehovův soud zněl, že Tyrus má být zničen úplně. Předpověděl skrze Ezekiela: „Chci z něho oškrábat jeho prach a udělat z něho zářivý holý povrch skalního útesu. . . Tvé kameny a tvé dílo ze dřeva a tvůj prach složí přímo doprostřed vody.“ (26:4, 12) To vše se splnilo o více než 250 let později, když Alexandr Veliký vytáhl proti ostrovnímu městu Tyru. Alexandrovi vojáci shrnuli všechny trosky zničeného pevninského města a navezli je do moře, takže vytvořili asi 800 metrů dlouhý násep k ostrovnímu městu. Pak pomocí složitého obléhacího zařízení ztekli 46 metrů vysoké hradby a dobyli tak v roce 332 př. n. l. město. Tisíce lidí bylo zabito a daleko více jich bylo prodáno do otroctví. Jak tedy Ezekiel předpověděl, Tyrus se stal ‚holým povrchem skalního útesu a místem k sušení vlečných sítí‘. (26:14) * Na opačné straně Zaslíbené země byli rovněž vyhlazeni zrádní Edomité, a tak se splnilo jiné Ezekielovo proroctví. (25:12, 13; 35:2–9) * A Ezekielova proroctví o zničení Jeruzaléma a obnově Izraele se ovšem ukázala také jako přesná. — 17:12–21; 36:7–14.
5. Jak reagovali Židé na Ezekielova raná proroctví?
5 V prvních letech své prorocké dráhy ohlašoval Ezekiel Boží jisté soudy proti nevěrnému Jeruzalému a varoval vyhnance před modlářstvím. (14:1–8; 17:12–21) Zajatí Židé neprojevovali žádné známky skutečného pokání. Jejich odpovědní muži měli ve zvyku radit se s Ezekielem, ale nevěnovali žádnou pozornost poselstvím od Jehovy, která jim Ezekiel předával. Pokračovali ve svém modlářství a hmotařských zvycích. Zánik chrámu, svatého města a dynastie králů byla pro ně hrozným otřesem, ale probudila pouze málo z nich k pokoře a pokání. — Žalm 137:1–9.
6. Co zdůrazňovala Ezekielova pozdější proroctví a jak je vyzdvihováno posvěcení Jehovova jména?
6 Ezekielova proroctví v pozdějších letech zdůrazňovala naději na obnovu. Obviňovala také národy okolo Judy, že jásaly nad jejím pádem. Jejich pokoření spolu s obnovou Izraele posvětí Jehovu před jejich očima. Souhrnem lze říci, že účelem zajetí a obnovy bylo, aby ‚lidé jak z Židů, tak i z národů poznali, že já jsem Jehova‘. (Ezek. 39:7, 22) Posvěcení Jehovova jména vyzdvihuje celá kniha. Nejméně 60krát se v ní vyskytuje výrok: „Budete muset [nebo budou muset] poznat, že já jsem Jehova.“ — 6:7, poznámka pod čarou v Rbi8.
OBSAH EZEKIELA
7. Do kterých tří částí se přirozeným způsobem dělí Ezekielova kniha?
7 Kniha se přirozeným způsobem dělí do tří částí. První část, kapitoly 1 až 24, obsahuje výstrahy před jistým zničením Jeruzaléma. Druhá část, kapitoly 25 až 32, obsahuje proroctví o zkáze několika pohanských národů. Poslední část, kapitoly 33 až 48, se skládá z proroctví o obnově, která vrcholí viděním nového chrámu a svatého města. Proroctví jsou převážně uspořádána chronologicky a také podle námětů.
8. Co vidí Ezekiel ve svém počátečním vidění?
8 Jehova pověřuje Ezekiela jako strážného (1:1–3:27). Ve svém počátečním vidění v roce 613 př. n. l. vidí Ezekiel prudký vítr od severu s množstvím oblaků a třesoucím se ohněm. Z něho vycházejí čtyři okřídlení živí tvorové s obličeji člověka, lva, býka a orla. Mají vzezření hořících uhlů, a každého doprovází jakoby kolo uprostřed kola ohromné výšky, s loukotěmi plnými očí. Pohybují se kterýmkoli směrem ve stálé jednotě. Nad hlavami živých tvorů je podoba prostoru a nad prostorem trůn, na němž je „vzhled podoby Jehovovy slávy“. — 1:28.
9. V čem spočívá Ezekielův úkol?
9 Jehova vyzývá Ezekiela, který se vrhl k zemi: „Synu člověka, postav se.“ Pak ho pověřuje jako proroka pro Izrael a okolní vzpurné národy. Není rozhodující, zda na něj budou dbát, či nikoli. Alespoň poznají, že v jejich středu byl prorok Pána Jehovy. Jehova přiměje Ezekiela, aby snědl svitek knihy, který je v jeho ústech sladký jako med. Říká mu: „Synu člověka, učinil jsem tě strážným pro izraelský dům.“ (2:1; 3:17) Ezekiel musí věrně dávat výstrahu, nebo zemře.
10. Jaká znamení pro Izrael Ezekiel předvádí?
10 Je předvedeno obležení Jeruzaléma (4:1–7:27). Jehova přikazuje Ezekielovi, aby vyryl na cihlu náčrt Jeruzaléma. Musí proti němu zinscenovat jakoby obležení, na znamení pro Izrael. Má ležet před cihlou 390 dní na levém boku a 40 dní na pravém boku, aby to bylo působivé, a udržovat se při životě velmi skrovnou stravou. Ezekiel skutečně tuto scénu hraje, jak ukazuje jeho prosba k Jehovovi, aby mu změnil palivo na vaření. — 4:9–15.
11. a) Jak Ezekiel líčí nešťastný konec obležení? b) Proč nenastane žádná úleva?
11 Jehova pověřuje Ezekiela, aby znázornil nešťastný konec obležení tím, že si oholí vlasy a vousy. Třetinu jich spálí, třetinu rozseká mečem a třetinu rozptýlí do větru. Podle toho někteří jeruzalémští obyvatelé zemřou na konci obležení hladem, morem a mečem a zbytek bude rozptýlen mezi národy. Jehova zpustoší Jeruzalém. Proč? Pro nestoudnost jeho zvráceného a odporného modlářství. Bohatstvím si nevykoupí žádnou úlevu. V den Jehovova rozlícení rozhází jeruzalémský lid své stříbro po ulicích, „a budou muset poznat, že já jsem Jehova“. — 7:27.
12. Jaké odporné věci vidí Ezekiel ve svém vidění odpadlého Jeruzaléma?
12 Ezekielovo vidění odpadlého Jeruzaléma (8:1–11:25). Je rok 612 př. n. l. Ezekiel je ve vidění přenesen do vzdáleného Jeruzaléma, kde vidí odporné věci, které se dějí v Jehovově chrámu. Na nádvoří je ohavný symbol, který podněcuje Jehovu k žárlivosti. Ezekiel provrtá zeď a najde 70 starších mužů, kteří se klanějí před nástěnnými řezbami hnusných zvířat a hnojných model. Omlouvají se slovy: „Jehova nás nevidí. Jehova opustil zemi.“ (8:12) U severní brány pláčou ženy nad pohanským bohem Tamuzem. To však není vše! Přímo ve vchodu do chrámu je 25 mužů, kteří uctívají slunce obráceni zády k chrámu. Znesvěcují Jehovu tváří v tvář, a on bude jistě ve svém vzteku jednat!
13. Jaké příkazy provádí muž v plátně a šest mužů se zbraněmi?
13 Ale pohleďme! Objevuje se šest mužů s ničivými zbraněmi v rukou. Je mezi nimi i sedmý, oděný plátnem, s kalamářem tajemníka. Jehova přikazuje tomuto muži v plátně, aby prošel středem města a označil na čele lidi, kteří vzdychají a sténají nad odpornými věcmi, které se dějí uprostřed něho. Pak přikazuje šesti mužům, aby vyšli a zabili každého, „starce, mladého muže a pannu a děťátko a ženy“, na němž není označení. Dělají to a začínají od starců před domem. Muž v plátně potom podává zprávu: „Učinil jsem, právě jak jsi mi přikázal.“ — 9:6, 11.
14. Co nakonec ukazuje vidění o Jehovově slávě a o jeho soudech?
14 Ezekiel opět vidí Jehovovu slávu vycházející nad cherubíny. Jeden cherubín vytahuje ohnivé uhly ze soukolí a muž v plátně je bere a rozhazuje po městě. Jehova slibuje, že opět shromáždí rozptýlené z Izraele a dá jim nového ducha. Co však s těmito ničemnými falešnými ctiteli v Jeruzalémě? „Jistě uvedu na jejich hlavu jejich vlastní cestu,“ říká Jehova. (11:21) Je vidět Jehovovu slávu, jak vystupuje nad město, a Ezekiel vypráví o tomto vidění lidu ve vyhnanství.
15. Jakým dalším znázorněním ukazuje Ezekiel, že obyvatelé Jeruzaléma jistě půjdou do zajetí?
15 Další proroctví v Babylóně o Jeruzalému (12:1–19:14). Ezekiel se stává hercem na jiné symbolické scéně. Ve dne vynáší ze svého domu zavazadla do vyhnanství a pak v noci prolézá se zakrytým obličejem dírou v městské zdi. Vysvětluje, že je to předzvěst: „Půjdou do vyhnanství, do zajetí.“ (12:11) Ti hloupí proroci, kteří chodí podle svého vlastního ducha! Volají: „Je mír!“, když žádný mír není. (13:10) I kdyby v Jeruzalémě byli Noe, Daniel a Job, nemohli by osvobodit jinou duši než svou.
16. Jak je znázorněna bezcennost Jeruzaléma, ale proč dojde k obnově?
16 To město je jako bezcenná réva. Její dřevo se nehodí ani na kůly, a dokonce ani na kolíky! Je ohořelé na obou koncích a uprostřed sežehnuté — nedá se použít. Jak nevěrným a bezcenným se stal Jeruzalém! Zrodil se ze země Kananejců a Jehova ho pozdvihl jako opuštěné dítě. Vychoval ho a vstoupil s ním do manželské smlouvy. Učinil ho krásným, ‚vhodným pro královské postavení‘. (16:13) Ale Jeruzalém se stal prostitutkou, která se obrací ke kolemjdoucím národům. Uctívá jejich obrazy a pálí své syny v ohni. Její konec bude zničení z rukou právě těchto národů, jejích milenců. Je horší než její sestry Sodoma a Samaří. Jehova, milosrdný Bůh, pro ni však vykoná smíření a obnoví ji podle své smlouvy.
17. Co ukazuje Jehova hádankou o orlu a révě?
17 Jehova dává prorokovi hádanku a pak mu oznamuje její výklad. Znázorňuje, jak je marné, že se Jeruzalém obrací o pomoc do Egypta. Přilétá velký orel (Nebukadnecar), utrhne vrcholek (Jehojachin) vznosného cedru, odnese jej do Babylóna a zasadí na jeho místo révu (Sedekjáš). Réva obrací své ratolesti k jinému orlu (Egypt), má to však úspěch? Je vytržena i s kořeny! Sám Jehova bere křehkou větvičku z vrcholku vysokého cedru a přesazuje ji na velkou a vznosnou horu. Tam vyroste v majestátní cedr jako příbytek pro „všechny ptáky s všemožnými křídly“. Všichni poznají, že to učinil Jehova. — 17:23, 24.
18. a) Které zásady stanoví Jehova při kárání židovských vyhnanců? b) Jaký rozsudek očekává judské krále?
18 Jehova kárá židovské vyhnance za jejich příslovečné rčení: „Otcové jedí nezralé hrozny, ale trnou zuby synů.“ Nikoli, „duše, která hřeší — ta zemře“. (18:2, 4) Spravedlivý zůstane naživu. Jehova nemá potěšení ze smrti ničemného. Jeho potěšením je, když vidí, jak se ničemný obrací zpět od svých zlých cest a žije. Judští králové, ti byli chyceni do léčky Egyptem a Babylónem jako mladí lvi. Nikdo již neuslyší jejich hlas „na izraelských horách“. — 19:9.
19. a) Jakou naději oznamuje Ezekiel na pozadí zkázy? b) Jak znázorňuje nevěrnost Izraele a Judy a její následek?
19 Otevřená odsouzení Jeruzaléma (20:1–23:49). Čas se posunul k roku 611 př. n. l. Starší mezi vyhnanci opět přicházejí k Ezekielovi, aby se dotazovali Jehovy. Slyší však dlouhou historii o vzpouře Izraele a o jeho zvráceném modlářství a výstrahu, že Jehova zavolal meč, aby nad ním vykonal rozsudek. Udělá z Jeruzaléma „zkázu, zkázu, zkázu“. Avšak je tu nádherná naděje! Jehova podrží kralování („korunu“) pro toho, kdo přijde se „zákonným právem“, a tomu je dá. (21:26, 27) Ezekiel připomíná odporné věci, jež se dějí v Jeruzalémě, ‚městě provinilém krví‘. Dům Izraele se stal jakoby „zpěněnou struskou“ a má být shromážděn do Jeruzaléma a tam roztaven jako v peci. (22:2, 18) Nevěrnost Samaří (Izrael) a Judy je znázorněna dvěma sestrami. Samaří jako Ohola se oddává prostituci s Asyřany, a její milenci ji zničí. Juda jako Oholiba se tím nepoučí, ale jedná ještě hůře a oddává se prostituci nejprve s Asýrií a potom s Babylónem. Bude naprosto zničena, „a budete muset poznat, že já jsem Svrchovaný Pán Jehova“. — 23:49.
20. K čemu je přirovnán obležený Jeruzalém a jaké mocné znamení dává Jehova ohledně svého rozsudku nad ním?
20 Začíná konečné obležení Jeruzaléma (24:1–27) V roce 609 př. n. l. Jehova oznamuje Ezekielovi, že babylónský král oblehl Jeruzalém právě desátý den desátého měsíce. Přirovnává obezděné město k hrnci na vaření se širokým hrdlem, v němž jsou jeho vybraní obyvatelé jako maso. Roztopte pod ním! Rozvařte všechnu nečistotu ohavného jeruzalémského modlářství! V tentýž den umírá Ezekielova manželka, ale prorok poslechne Jehovu a netruchlí. To je znamení, že lid nemá truchlit nad zničením Jeruzaléma, protože je to rozsudek od Jehovy, a tak poznají, kdo je Jehova. Jehova pošle uprchlíka, aby přinesl zprávu o zničení „krásného předmětu jejich jásání“, a dokud nepřijde, Ezekiel nemá dále mluvit k vyhnancům. — 24:25.
21. Jak budou muset národy poznat Jehovu a jeho pomstu?
21 Proroctví proti národům (25:1–32:32). Jehova předvídá, že okolní národy se budou radovat z pádu Jeruzaléma a použijí toho jako příležitosti k hanění Boha Judy. Neuniknou bez trestu! Ammon bude dán Orientálcům a Moab také. Z Edomu se stane zpustošené místo a nad Filištíny budou vykonány velké skutky pomsty. Všichni, říká Jehova, „budou muset poznat, že já jsem Jehova, až na ně uvedu svou pomstu“. — 25:17.
22. Jaká zvláštní zmínka je uvedena o Tyru a jak bude Jehova posvěcen v souvislosti se Sidonem?
22 Zvláštní zmínka je věnována Tyru. V pýše nad svým vzkvétajícím obchodem je jako krásná 28:9) Jehova dává svému prorokovi pronést žalozpěv o tyrském králi: Byl jako krásný pomazaný cherubín v Edenu, Boží zahradě, ale Jehova ho odstraní ze své hory jako neposvátného, a bude zevnitř pohlcen ohněm. Jehova o sobě říká, že bude také posvěcen tím, že přivede zkázu na posmívající se Sidon.
loď uprostřed moří, ale brzy bude ležet rozbitý v hlubinách vod. „Jsem bůh,“ chlubí se jeho vůdce. (23. Co bude muset poznat Egypt a jak se to stane?
23 Jehova nyní přikazuje Ezekielovi, aby zaměřil obličej proti Egyptu a jeho faraónovi a prorokoval proti nim. „Má řeka Nil patří mně a já – já jsem si ji udělal,“ chvástá se farao. (29:3) Farao a Egypťané, kteří v něj věří, budou muset rovněž poznat, že Jehova je Bůh, a tuto lekci dostanou v podobě 40 let zpustošení. Ezekiel sem vkládá informaci, která mu však byla odhalena později, v roce 591 př. n. l. Jehova dá Egypt Nebukadnecarovi jako odškodnění za jeho službu při dobytí Tyru. (Nebukadnecar získal v Tyru nepatrnou kořist, protože Tyřané unikli s většinou svého bohatství do ostrovního města.) Ezekiel oznamuje v žalozpěvu, že Nebukadnecar vyplení pýchu Egypta, „a také budou muset poznat, že já jsem Jehova“. —32:15.
24. a) Jakou odpovědnost má Ezekiel jako strážný? b) Jaké poselství ohlašuje Ezekiel vyhnancům při zprávě o pádu Jeruzaléma? c) Jaký slib požehnání zdůrazňuje 34. kapitola?
24 Strážný pro vyhnance; předpověď obnovy (33:1–37:28). Jehova rozebírá s Ezekielem jeho odpovědnost strážného. Lidé říkají: „Jehovova cesta není správně urovnaná.“ Ezekiel jim proto musí objasnit, jak se mýlí. (33:17) Ale nyní je rok 607 př. n. l., pátý den desátého měsíce. * Přichází uprchlík z Jeruzaléma a říká prorokovi: „Město bylo sraženo!“ (33:21) Ezekiel může nyní opět volně mluvit k vyhnancům a říká jim, že se marně domnívali, že Juda bude zachráněna. Přicházejí sice k Ezekielovi, aby slyšeli Jehovovo slovo, ale je pro ně jen jako zpěvák milostných písní, jako někdo s hezkým hlasem, kdo dobře hraje na strunný nástroj. Nevěnují mu žádnou pozornost. Až se to však splní, poznají, že v jejich středu byl prorok. Ezekiel přísně napomíná falešné pastýře, kteří opustili stádo a pasou sami sebe. Jehova, Dokonalý pastýř, shromáždí rozptýlené ovce a přivede je na tučnou pastvu na izraelských horách. Tam nad nimi vzbudí jednoho pastýře, „svého sluhu Davida“. (34:23) Sám Jehova se stane jejich Bohem. Učiní s nimi smlouvu pokoje a vylije na ně deště požehnání.
25. a) Proč a jak učiní Jehova zemi jako Eden? b) Co znázorňuje vidění o suchých kostech a o dvou holích?
25 Ezekiel opět prorokuje zpustošení pro horu Seir (Edom). Avšak zpustošená místa Izraele budou obnovena, protože Jehova bude mít soucit se svým svatým jménem a posvětí je před národy. Dá svému lidu nové srdce a nového ducha, a jejich země se opět stane „podobnou zahradě Eden“. (36:35) Ezekiel spatří nyní ve vidění Izrael jako údolí suchých kostí. Prorokuje nad kostmi. Zázrakem nabudou opět masa, dechu a života. Právě tak Jehova otevře pohřebiště zajetí v Babylóně a přivede Izrael zase do jeho země. Ezekiel bere dvě hole představující dva domy Izraele, Judu a Efraima. V jeho ruce se stanou jednou holí. Až Jehova obnoví Izrael, budou takto spojeni smlouvou pokoje pod jeho sluhou „Davidem“. — 37:24.
26. Proč útočí Gog z Magogu a s jakým výsledkem?
26 Útok Goga z Magogu na obnovený Izrael (38:1–39:29). Pak přijde vpád z jiné strany. Gog z Magogu bude vyprovokován k útoku dráždivým pokojem a blahobytem Jehovova obnoveného lidu a podnikne svůj šílený útok. Náhle vyrazí, aby je pohltil. Vtom Jehova povstane v ohni svého rozlícení. Obrátí meč každého proti jeho bratrovi a přivede na ně mor a krev a zaplavující příval krupobití, ohně a síry. Zahynou s vědomím, že Jehova je „Svatý v Izraeli“. (39:7) Jeho lid pak rozdělá ohně z rozbité nepřátelské válečné výzbroje a pohřbí kosti v „Údolí Gogova zástupu“. (39:11) Mrchožraví ptáci a zvířata budou žrát maso zabitých a pít jejich krev. Izrael bude nadále bydlet v bezpečí. Nikdo je nepřiměje, aby se chvěli, a Jehova na ně vylije svého ducha.
27. Co vidí Ezekiel, když navštíví ve vidění izraelskou zemi, a jak se zjevuje Boží sláva?
27 Ezekielovo vidění chrámu (40:1–48:35). Přicházíme k roku 593 př. n. l. Je to čtrnáctý rok od zničení Šalomounova chrámu a ti, kteří mezi vyhnanci činí pokání, potřebují povzbuzení a naději. Jehova přenáší Ezekiela ve vidění do izraelské země a staví ho na velmi vysokou horu. Tam spatří ve vidění chrám a ‚k jihu konstrukci města‘. Anděl ho poučuje: „Všechno, co vidíš, pověz izraelskému domu.“ (40:2, 4) Pak ukazuje Ezekielovi všechny podrobnosti chrámu a jeho nádvoří, měří stěny, brány, strážnice, jídelny a samotný chrám s jeho Svatou a Nejsvětější. Bere Ezekiela k východní bráně. „A pohleďme, sláva Boha Izraele přicházela směrem od východu a jeho hlas byl jako hlas ohromných vod; a země zářila jeho slávou.“ (43:2) Anděl podrobně poučuje Ezekiela o Domě (neboli chrámu), oltáři a jeho obětech, o právech a povinnostech kněží, Levitů a náčelníka a o rozdělení země na podíly.
28. Co ukazuje vidění ohledně vody, která vytéká od Domu, a co je odhaleno o městu a jeho jménu?
28 Anděl přivádí Ezekiela zpět ke vchodu do Domu, kde prorok vidí vodu tekoucí od prahu Domu k východu podél jižní strany oltáře. Začíná jako potůček, ale ten je pak stále větší a větší, až je z něj bystřina. Potom vtéká do Mrtvého moře, kde ožívají ryby a rozmůže se rybářství. Po obou stranách bystřiny jsou stromy, které poskytují lidem potravu a uzdravení. Potom vidění uvádí dědictví dvanácti kmenů. Nepřehlíží ani cizího usedlíka a náčelníka a popisuje svaté město na jihu s jeho dvanácti branami nazvanými podle kmenů. Město má být nazváno nejslavnějším jménem: „Jehova sám je tam.“ — 48:35.
PROČ JE PROSPĚŠNÁ
29. Jaký prospěch z Ezekielova proroctví měli židovští vyhnanci?
29 Všechna prohlášení, vidění a sliby, které Jehova dal Ezekielovi, byly věrně tlumočeny Židům ve vyhnanství. Mnozí se prorokovi posmívali a zesměšňovali ho, ale někteří opravdu uvěřili. A měli z toho velký prospěch. Posilovaly je sliby obnovy. Na rozdíl od jiných národů odvedených do zajetí, Židé zachovali svou národní identitu, a Jehova podle své předpovědi obnovil ostatek v roce 537 př. n. l. (Ezek. 28:25, 26; 39:21–28; Ezra 2:1; 3:1) Postavili znovu Jehovův dům a obnovili tam pravé uctívání.
30. Které zásady vyložené u Ezekiela jsou cenné pro nás dnes?
30 Zásady vyložené v Ezekielově knize mají i pro nás dnes nesmírnou cenu. Odpadlictví a modlářství, spojené se vzpourou, mohou vést jen k Jehovově nelibosti. (Ezek. 6:1–7; 12:2–4, 11–16) Každý bude odpovídat za svůj vlastní hřích, ale Jehova odpustí tomu, kdo se odvrátí od svého nesprávného způsobu života. Dostane se mu milosrdenství a zůstane naživu. (18:20–22) Boží služebníci musejí být věrnými strážnými jako Ezekiel, i když mají nesnadná pověření a snášejí posměch a pohanu. Nesmíme nechat zemřít ničemné bez výstrahy, aby jejich krev nepadla na naši hlavu. (3:17; 33:1–9) Pastýři Božího lidu nesou těžkou odpovědnost za péči o stádo. — 34:2–10.
31. Která Ezekielova proroctví předpovídají příchod Mesiáše?
31 V Ezekielově knize vynikají proroctví o Mesiášovi. Mluví se o něm jako o tom, „kdo má zákonné právo“ na Davidův trůn a jemuž musí být dán. Na dvou místech se o něm hovoří jako o ‚mém sluhovi Davidovi‘, dál také jako o „pastýři“, „králi“ a „náčelníkovi“. (21:27; 34:23, 24; 37:24, 25) David byl již dlouho mrtev, a proto zde mluvil Ezekiel o tom, kdo měl být Davidovým Synem i Pánem. (Žalm 110:1; Mat. 22:42–45) Ezekiel, stejně jako Izajáš, mluví o zasazení křehké větvičky, kterou Jehova povznese. — Ezek. 17:22–24; Iz. 11:1–3.
32. Jak můžeme porovnat Ezekielovo vidění chrámu s viděním „svatého města“ ve Zjevení?
32 Je zajímavé srovnat Ezekielovo vidění chrámu s viděním „svatého města Jeruzaléma“ ve Zjevení. (Zjev. 21:10) Jsou zde určité rozdíly; například Ezekielův chrám je oddělený a je na sever od města, zatímco chrámem města ve Zjevení je sám Jehova. V obou případech však odtud vytéká řeka života, stromy nesou každý měsíc úrodu ovoce a listí k uzdravování a je zde přítomna Jehovova sláva. Každé z těchto vidění přispívá svým dílem k ocenění Jehovova kralování a toho, jaká opatření záchrany činí pro ty, kteří mu prokazují posvátnou službu. — Ezek. 43:4, 5 — Zjev. 21:11; Ezek. 47:1, 8, 9, 12 — Zjev. 22:1–3.
33. Co zdůrazňuje Ezekiel a co obdrží ti, kteří nyní posvěcují Jehovu ve svém životě?
33 Ezekielova kniha zdůrazňuje, že Jehova je svatý. Oznamuje, že posvěcení Jehovova jména je důležitější než cokoli jiného. „‚Jistě posvětím své velké jméno,. . . a národy budou muset poznat, že já jsem Jehova,‘ je výrok Svrchovaného Pána Jehovy.“ Jak ukazuje proroctví, posvětí své jméno zničením všech těch, kteří je znesvěcují, včetně Goga z Magogu. Moudří jsou všichni, kteří nyní posvěcují Jehovu ve svém životě tím, že plní jeho požadavky pro přijatelné uctívání. Najdou uzdravení a věčný život z řeky, která vytéká z Božího chrámu. Neporovnatelně slavné a vybraně krásné je město nazvané „Jehova sám je tam“! — Ezek. 36:23; 38:16; 48:35.
[Poznámky pod čarou]
^ 4. odst. Insight on the Scriptures, sv. 2, strany 531, 1136.
^ 4. odst. Insight on the Scriptures, sv. 1, strany 681–2.
^ 24. odst. Masoretský text říká, že uprchlík přišel z Jeruzaléma v dvanáctém roce, zatímco jiné rukopisy uvádějí „jedenáctý rok“, jak text podává Lamsa a Moffatt a také An American Translation.
[Studijní otázky]