”Kas vange saab ümber kasvatada?”
„Kas vange saab ümber kasvatada?”
Niisugune küsimus tõstatati ajakirja „Ärgake!” 2001. aasta 8. mai numbri esikaanel. Paljud lugejad tänasid selle artiklisarja eest, milles räägiti muu hulgas piibliharidusprogrammist, mida Jehoova tunnistajad USA-s Georgia osariigis Atlanta föderaalvanglas korraldavad. Toome järgnevalt mõned katked saabunud kirjadest.
◼ „Olen ise viimased kaheksa aastat vangis olnud ja võin öelda, et see piibliharidustöö, mida Jehoova tunnistajad vanglates teevad, on toonud tõesti häid tulemusi. Sellal kui ma Atlanta vanglas istusin, oli mul au teha koostööd viie tunnistajaga neist, keda teie artiklis nimetati. Nende armastus ja toetus tekitas minus sügava tänutunde. Olen tänulik sellistele vendadele, kes näitavad üles armastust nende vastu, kes on eksinud, kuid püüavad oma viga parandada ning paremaks inimeseks saada.” R. J.
◼ „Viibin praegu parandusvanglas, kus selle piirkonna Jehoova tunnistajad on käivitanud suurepärase õppeprogrammi. Selle tulemusena on üks mu kaasvang ristitud, ning mind, kes ma olin kord kristlikust kogudusest eemaldatud, on nüüd sinna tagasi võetud. Paljud teised vangid uurivad samuti Piiblit. On julgustav teada, et saame osaleda ülemaailmses õppetöös. Jehoovat on tõesti tore teenida, ükskõik kus me ka ei oleks!” J. M.
◼ „1970. aastal pandi mind vangi kuriteo eest, mida ma polnud toime pannud. Mulle mõisteti 14-aastane vangistus. Vanglas olles hakkasin Jehoova tunnistajatega Piiblit uurima. Nende ausus ja hoolivus avaldasid mulle sügavat muljet. Kui vabaks sain, jätkasin uurimist ning mõni aeg hiljem mind ristiti. Veel praegugi tekitab kogetud ülekohus minus mõnikord kibestumust ja viha. Kuid siis tuletan endale meelde, et lähemas tulevikus kaotab Jehoova kõik ülekohtu ja kannatused. Vange saab ümber kasvatada, kui nad hakkavad järgima Piibli õpetusi. Kinnipeetud võivad olla tänulikud meie töökatele vendadele, kes omast vabast ajast neid aitamas käivad. Mina olen küll väga tänulik!” R. S.
◼ „Kui mind vangi pandi, siis ma suitsetasin, tarvitasin uimasteid, olin ropu suuga ega pidanud lugu kellegi autoriteedist. Kuulusin ka ühte jõuku. Lisaks sellele oli mind kristlikust kogudusest välja heidetud. Olen nüüd tagasi võetud ja teen edusamme. Tänu tõele tunnen, et olen juba vaba!” I. G.