Matteuse 11:1–30
11 Kui Jeesus oli oma kaheteistkümnele jüngrile juhtnöörid andnud, asus ta teele, et õpetada ja kuulutada ümberkaudsetes linnades.+
2 Ent Johannes, kuulnud vanglas+ Kristuse tegudest, saatis oma jüngrid+
3 temalt küsima: „Kas sina oled see, kes pidi tulema, või peame ootama kedagi teist?”+
4 Jeesus vastas neile: „Minge ja teatage Johannesele, mida te kuulete ja näete:+
5 pimedad näevad+ ja jalust vigased kõnnivad, pidalitõbised+ saavad puhtaks ja kurdid kuulevad, surnud äratatakse üles ja vaestele kuulutatakse head sõnumit.+
6 Õnnelik on see, kes minus ei kahtle*.”+
7 Kui need olid lahkunud, hakkas Jeesus rahvahulkadele Johannesest rääkima: „Mida te läksite kõrbesse vaatama?+ Kas tuules õõtsuvat pilliroogu?+
8 Mida te siis läksite vaatama? Kas uhkeisse rõivaisse riietatud inimest? Eks uhkeid rõivaid kanna need, kes on kuningakodades.
9 Tõepoolest, miks te sinna läksite? Kas vaatama prohvetit? Jah, ja ma ütlen teile, et veel palju enamat kui prohvetit.+
10 Tema on see, kellest on kirjutatud: „Ma läkitan sinu ees oma saadiku, kes valmistab ette su tee!”+
11 Ma kinnitan teile, et naistest sündinute seast pole tõusnud suuremat kui Ristija Johannes, ent väikseim taeva kuningriigis* on temast suurem.+
12 Ristija Johannese päevist kuni siiani on taeva kuningriik olnud sihiks, mille poole kõigest väest pürgitakse, ja need, kes sinna pürgivad, haaravad selle endale.+
13 Kõik, nii prohvetiraamatud kui ka Moosese seadus, on ennustanud Johanneseni.+
14 Kas tahate seda uskuda või mitte, aga tema ongi Eelija, kes pidi tulema.+
15 Kellel kõrvad on, see kuulaku!
16 Kellega ma võrdleksin seda põlvkonda?+ See sarnaneb lastega, kes istuvad turgudel ning hõikavad oma mängukaaslastele:
17 „Me mängisime teile vilepilli, aga teie ei tantsinud! Me laulsime leinalaulu, aga teie ei löönud endale kurbusest vastu rinda!”
18 Sama lugu on sellega: tuli Johannes, ei söö ega joo, ent inimesed ütlevad: „Temas on deemon”;
19 tuli Inimesepoeg, sööb ja joob,+ ent nad ütlevad: „See mees on õgard ja veinijoodik, maksukogujate ja patuste sõber.”+ Ometi ilmneb tarkus tegudest.*”+
20 Siis ta hakkas laitma linnu, kus ta oli teinud enamiku oma vägevaid tegusid, kuid kes polnud oma patte kahetsenud:
21 „Häda sulle, Korasin! Häda sulle, Betsaida! Kui Tüüroses ja Siidonis* oleksid sündinud need vägevad teod, mis sündisid teis, oleksid nad juba ammu kahetsenud kotiriides ja tuhas.+
22 Ma ütlen teile, et Tüürosel ja Siidonil on kohtupäeval kergem kui teil.+
23 Ja sina, Kapernaum,+ kas arvad, et sind ülendatakse taevani? Ei, sa langed surmavallani,+ sest kui Soodomas oleksid sündinud need vägevad teod, mis sündisid sinus, oleks see veel tänase päevani alles.
24 Ma ütlen teile, et Soodomamaal on kohtupäeval kergem kui sinul.”+
25 Sel ajal Jeesus lausus: „Ma ülistan sind avalikult, isa, taeva ja maa isand, sest sa oled peitnud kõik selle tarkade ja arukate eest ning avaldanud selle lastele.+
26 Jah, isa, sa oled arvanud heaks nii teha.
27 Mu isa on kõik andnud minu hoolde,+ ja keegi teine ei tunne poega nii hästi kui isa+ ja keegi teine ei tunne isa nii hästi kui poeg ja see, kellele poeg tahab tema kohta teadmisi jagada.+
28 Tulge minu juurde kõik, kes olete vaevatud ja koormatud, ning te saate uut jõudu.
29 Võtke enda peale minu ike* ja õppige minult*, sest mina olen tasase meelega ja südamelt alandlik,+ ning te leiate kosutust oma hingele.
30 Sest minu ike on hea* ja minu koorem on kerge.”
Allmärkused
^ Sõna-sõnalt „kes minu pärast ei komista”.
^ Võib tõlkida ka „taevases kuningavalitsuses”.
^ Võib tõlkida ka „ometi tunnistatakse tarkus õigeks tulemuste põhjal”.
^ Need kaks olid mittejuudi linnad.
^ Võib tõlkida ka „tulge ja kandke mu iket koos minuga”.
^ Võib tõlkida ka „saage minu jüngriteks”.
^ Võib tõlkida ka „minu iket pole raske kanda”.