Delila
(mahd. ’riippuva’).
Nainen, joka asui Sorekin purolaaksossa. Raamatun kertomuksessa Delila esitellään naisena, johon Simson rakastui 20-vuotisen tuomarikautensa loppupuolella (Tu 16:31).
Filistealaisten akseliruhtinaat halusivat surmata Simsonin ja tarjosivat siksi kukin Delilalle 1100 hopearahaa (jos sekeleitä, 2422 dollaria), Tu 16:4–21.) Tämän jälkeen Delilaa ei enää mainita Raamatussa.
jotta tämä ottaisi selvää siitä, missä Simsonin suuri voima piili. Delila suostui yhteistyöhön ja kysyi Simsonilta, mikä tekisi tämän voimattomaksi. Joka kerran kun Simson vastasi, Delila ilmoitti sen filistealaisille ja piilotti taloonsa filistealaissotureita, jotka olivat valmiina käymään Simsonin kimppuun, mikäli tämä menettäisi voimansa. Simsonin annettua kolme harhaanjohtavaa vastausta Delila jatkoi hänen kiusaamistaan ja ”painosti häntä koko ajan sanoillaan ja jankutti hänelle, [niin että] hänen sielunsa tuskastui kuollakseen”. Silloin hän kertoi Delilalle nasiiriudestaan ja siitä, että partaveitsi ei ollut milloinkaan koskettanut hänen päätään. Varmana siitä, että totuus oli tällä kertaa paljastunut, Delila lähetti kutsumaan filistealaiset akseliruhtinaat, ja he tulivat tuomaan hänelle rahat. Sillä aikaa kun Simson nukkui Delilan polvilla, palvelija leikkasi Simsonin seitsemän hiuspalmikkoa. Herätessään Simson huomasi, että hänellä ei enää ollutkaan Jumalasta lähtöisin olevaa voimaa. Piilossa olleet filistealaiset tarttuivat häneen, sokaisivat hänet ja ottivat hänet vangiksi. (Raamattu ei sano, että Delila ja Simson olisivat olleet sukupuolisuhteissa tai että Delila olisi ollut prostituoitu. Tuomarien kirjan 16:1, 2:ssa mainittu portto ei ole Delila. Tuo portto asui Gazassa, kun taas Delila asui Sorekin purolaaksossa. Lisäksi se, että akseliruhtinaiden esittämä tarjous perustui poikkeuksellisen suureen rahasummaan eikä isänmaallisiin tunteisiin, osoittaa Delilan olleen mahdollisesti israelilainen eikä filistealainen (Tu 16:5).