Róma 2:1–29
2 Ezért ha ítélsz, nincs mentség számodra, ó, ember, bárki vagy is.+ Mert ha megítélsz valakit, magadat ítéled el, mivel te, aki ítélsz, ugyanazokat teszed.+
2 Tudjuk, hogy Isten elítéli azokat, akik ilyeneket szoktak tenni, és az ítélete összhangban van az igazsággal.
3 De azt képzeled, ó, ember, aki megítéled azokat, akik ilyeneket tesznek, holott magad is ugyanazokat teszed, hogy te majd megmenekülsz az Isten ítéletétől?
4 Vagy megveted Isten nagy kedvességét+ és türelmét+, mivel nem tudod, hogy kedvesen megbánásra próbál vezetni téged?+
5 De mivel makacs vagy, és nincs megbánás a szívedben, haragot halmozol fel magadnak a harag napjára, arra a napra, amikor Isten igazságos ítélete nyilvánvalóvá válik.+
6 Ő pedig mindenkinek a tettei szerint fog fizetni:+
7 Örök élettel azoknak, akik dicsőséget, tisztességet és romolhatatlanságot+ keresnek azáltal, hogy kitartóan a jót teszik.
8 Akik azonban folyton veszekednek, és akik nem az igazságnak, hanem az igazságtalanságnak engedelmeskednek, azokra düh és harag vár.+
9 Nyomorúság és gyötrelem vár mindenkire*, aki azt teszi, ami ártalmas, zsidóra először, és görögre is.
10 Ám dicsőség, tisztelet és béke mindenkire, aki a jót teszi, zsidóra először,+ és görögre is.+
11 Mert Isten nem részrehajló.+
12 Mindazok, akik törvény nélkül vétkeztek, törvény nélkül fognak meghalni is,+ de mindazokat, akik törvény alatt vétkeztek, a törvény alapján fogják megítélni.+
13 Mert Isten nem azokat nyilvánítja igazságosnak, akik hallgatják a törvényt, hanem azokat, akik aszerint élnek.+
14 Mert amikor a nemzetekből valók, akiknek nincsen törvényük,+ saját maguktól azt teszik, amit a törvény mond, akkor bár nincs törvényük, önmaguk a törvény maguknak.
15 Ők maguk mutatják meg, hogy a törvény lényege be van írva a szívükbe, miközben a lelkiismeretük velük együtt tanúskodik, és a saját gondolataik vádolják* vagy éppen mentegetik őket.
16 Ez azon a napon lesz, amikor Isten megítéli az emberek titkos dolgait Krisztus Jézus által,+ a jó hír szerint, amelyet hirdetek.
17 Ha pedig zsidónak neveznek téged,+ a törvényre támaszkodsz, Istennel büszkélkedsz,
18 ismered az akaratát, felismered, mi az, ami igazán értékes, hiszen oktatnak* a törvényből,+
19 és meg vagy győződve róla, hogy a vakok vezetője vagy, a sötétségben levők világossága,
20 az esztelenek oktatója, a kisgyermekek tanítója, és érted a törvényben lévő ismeret és igazság lényegét*,
21 akkor te, aki mást tanítasz, magadat nem tanítod?+ Te, aki azt hirdeted: „Ne lopj!”,+ lopsz?
22 Te, aki azt mondod: „Ne kövess el házasságtörést!”,+ házasságtörést követsz el? Te, aki irtózol a bálványoktól, templomokat rabolsz ki?
23 Te, aki a törvénnyel büszkélkedsz, a törvény megszegésével gyalázatot hozol Istenre?
24 Mert „Isten nevét miattatok káromolják a nemzetek között”, mint ahogy meg van írva.+
25 A körülmetéltségnek+ valójában csak akkor van haszna, ha betartod a törvényt,+ de ha törvényszegő vagy, a te körülmetéltségedből körülmetéletlenség lett.
26 Ha azért egy körülmetéletlen ember+ megtartja a törvény igazságos követelményeit, akkor a körülmetéletlensége körülmetéltségnek fog számítani, nem így van?+
27 És az, aki szó szerint körülmetéletlen, azáltal hogy betartja a törvényt, meg fog ítélni téged, aki megszegted a törvényt, noha van írott törvényed, és körül vagy metélve.
28 Mert nem az a zsidó, aki külsőleg az,+ és a körülmetéltség sem az, ami külsőleg van a testen,+
29 hanem az a zsidó, aki belsőleg az,+ és a körülmetéltsége a szív körülmetéltsége+ szellem által, nem pedig írott törvénygyűjtemény által.+ Az ilyen személyt nem emberek dicsérik, hanem Isten.+
Lábjegyzetek
^ Vagy: „minden ember lelkére”.
^ Szó szerint: „egymás között vádolják”.
^ Vagy: „szóban oktatnak”.
^ Vagy: „vázát”.