Az aorta — A tervezés csodája
Az aorta — A tervezés csodája
Az aorta (főütőér) bonyolultabb „csővezetéknek” bizonyul, mint ahogy korábban a tudósok gondolták. Első pillantásra az aorta íve olyannak tűnik, mint egy esernyő görbe fogója. De valójában nem egészen ilyen. Az aorta íve nem egyszerűen kétdimenziós, hanem háromdimenziós, mint egy rugóból kivágott félkör alakú rész. Ha sík felületre helyeznénk, egyszerre görbülne befelé és felfelé.
Vajon miért ilyen a felépítése? Azért, mert ezáltal nem csupán úgy folyik a vér az aorta ívében, ahogy a víz a folyókanyarban, hanem kettős spirál alakban kavarog, körbe-körbe az aorta belsejében. Egy folyókanyar belső ívében lassabban folyik a víz, így könnyen lerakódik a hordalék. A kanyar külső ívében viszont gyorsabb az áramlás, sőt, a víz ki is mossa a partot. Az aortában egy ilyen sebességkülönbség hozzájárulhatna, hogy az ív belső részében, ahol lassabban folyik a vér, veszélyes lerakódások halmozódjanak fel. Azáltal viszont, hogy az aorta spirális mozgásra kényszeríti a vért, csökkenti a lerakódás veszélyét, hiszen a vér így egyenletesebben „mossa le” az aorta falát.
Az aorta kétségkívül a tervezés csodája! A bibliai zsoltáríró jó okkal jelentette ki: „csodálatosan megalkottál” (Zsoltárok 139:14, Katolikus fordítás).
[Ábra a 31. oldalon]
(A teljes beszerkesztett szöveget lásd a kiadványban.)
AORTA
[Kép forrásának jelzése a 31. oldalon]
Vérsejtek a 24—6. és a 31. oldal hátterében: Lennart Nilsson