Olvasóink írják
Olvasóink írják
Kémiai túlérzékenység Tizenhét éves vagyok, és szeretném megköszönni a „Vegyszereink — Ráfizetünk a használatukra?” (2000. augusztus 8.) című cikksorozatot. Nemrégiben többszörös kémiai túlérzékenységet (tkt) állapítottak meg nálam. Nagy kő esett le a szívemről, amikor megtudtam, hogy nem én vagyok az egyetlen, aki ilyen kínos tünetekkel küszködik.
S. C., Olaszország
Korábban megjelentetett cikkeitek, melyek a szennyezettség és a betegségek közötti kapcsolatot tárgyalták (“Is Pollution Making You Sick?”, 1983. június 8., angol szám), életmentő információval szolgáltak. Ez a szörnyű betegség elszigetel minket attól a létfontosságú társaságtól, melyet szellemi családunk jelent, és a társasági élettől is. Ennek ellenére ez a betegség kevés embert indít arra, hogy megértő és együtt érző legyen. A legutóbbi cikkek elmondják, hogy valójában mit éreznek azok, akik ebben a betegségben szenvednek.
M. J., Franciaország
Már több mint egy éve gyötört a betegség, mígnem találtam egy orvost, aki segíteni tudott. A barátaim mind ez idő alatt kedvesek voltak és nem kritizáltak, de tudtam, hogy nem igazán értik a helyzetemet. Ezért szeretném megköszönni nektek ezeket a cikkeket. Csodálatos egy olyan szervezethez tartozni, amely ennyire sok dolgot tisztán lát.
S. B., Egyesült Államok
Többszörös kémiai túlérzékenységben szenvedek, és még soha nem olvastam semmit, ami ilyen alaposan és kiegyensúlyozottan tárgyalta volna a betegséget és a következményeit. Tetszett, hogy gyógyírként a szeretetet és a nevetést említitek, melyek segítenek megbirkózni a betegséggel. Gyakorlatiasnak találtam az emlékeztetőt is, hogy legyek ésszerű a másokkal szembeni elvárásaimban.
D. G., Egyesült Államok
Jehova Tanújaként 10 évig szolgáltam mint utazószolga, és jó néhány emberrel találkoztam, aki tkt-ben szenved. Nem fér hozzá kétség, hogy ez a betegség valódi, és nem csak a képzelet szüleménye. Szokásához hűen az Ébredjetek! nem csupán a betegséget írta le, hanem gyakorlatias tanácsokkal is szolgált, hogy hogyan tudunk kedvesen, szeretettel és irgalmasan bánni az ilyen emberekkel.
T. M., Egyesült Államok
Testdíszítés „A Biblia nézőpontja: Testdíszítés — Győzzön a józan ész!” (2000. augusztus 8.) című cikkel kapcsolatban szeretném elmondani, hogy szerintem az ízléses testdíszítés nagyon szép. Valódi műalkotás. A társadalom talán a külsőm alapján ítél meg és minősít, de én tudom, hogy Isten szemében szeretetre méltó vagyok. Reménykedem abban és imádkozom azért, hogy az emberek ne ragadjanak le a tetoválásaimnál, hanem lássák meg az igazi énemet.
K. M., Egyesült Államok
A cikk elismerte, hogy mindenki személyesen döntheti el, akar-e testdíszítést, vagy sem. A belső szépség megnyilvánulásának egyik módja azonban az, ha valaki ’szerénységgel és elmebeli józansággal ékesíti magát’ (1Timóteus 2:9). A Bibliából az is világosan kitűnik, hogy egy keresztény nem csupán a saját lelkiismeretét köteles figyelembe venni, hanem „a másikét” is (1Korintus 10:29). (A szerk.)
Nyelvek Meg szeretném köszönni a „Nyelvek — Hidak és falak a kommunikációban” (2000. augusztus 8.) című cikket. Mindig is lebilincselőnek találtam a nyelveket, és már öt európai nyelvet elsajátítottam. Jelenleg a szingaléz nyelvet tanulom. Ami viszont felvillanyoz, az az, hogy egy új nyelv elsajátításával kapcsolatot, vagyis hidat építhetünk ki más kultúrákkal, és átadhatjuk a bibliai tanítás ’tiszta nyelvét’! (Sofóniás 3:9, NW).
C. B., Olaszország
Bánat Köszönetet szeretnénk mondani a „Kimutassuk a bánatunkat?” (2000. augusztus 8.) című cikkért. Szívhez szólónak tartjuk ezt a témát, mert három éve elveszítettük a fiunkat. Noha még mindig szoktunk sírni és bánkódni, az ilyen cikkek erőt csepegtetnek belénk, hogy ne adjuk fel.
J. A. és L. A., Egyesült Államok