ירמיהו 35:1-19
-
בני רכב מגלים צייתנות מופתית (1–19)
לה הַדָּבָר אֲשֶׁר הָיָה אֶל יִרְמְיָהוּ מֵאֵת יְהֹוָה בִּימֵי יְהוֹיָקִים+ בֶּן יֹאשִׁיָּהוּ, מֶלֶךְ יְהוּדָה, בְּאָמְרוֹ:
2 ”לֵךְ אֶל בֵּית הָרֵכָבִים+ וְדַבֵּר אִתָּם וְהָבֵא אוֹתָם אֶל בֵּית יְהֹוָה, אֶל אַחַת הַלְּשָׁכוֹת;* וְהַצַּע לָהֶם לִשְׁתּוֹת יַיִן”.
3 לָכֵן לָקַחְתִּי אֶת יַאֲזַנְיָה בֶּן יִרְמְיָהוּ בֶּן חֲבַצִּנְיָה, אֶת אָחִיו, אֶת כָּל בָּנָיו וְאֶת כָּל בֵּית הָרֵכָבִים
4 אֶל תּוֹךְ בֵּית יְהֹוָה. הֵבֵאתִי אוֹתָם אֶל לִשְׁכַּת* בְּנֵי חָנָן בֶּן יִגְדַּלְיָהוּ, אִישׁ הָאֱלֹהִים, אֲשֶׁר הָיְתָה לְיַד לִשְׁכַּת* הַשָּׂרִים שֶׁמֵּעַל לִשְׁכַּת* מַעֲשֵׂיָהוּ בֶּן שַׁלֻּם שׁוֹמֵר הַסַּף.
5 וְשַׂמְתִּי כּוֹסוֹת וּגְבִיעִים מְלֵאִים בְּיַיִן לִפְנֵי הַגְּבָרִים מִבֵּית הָרֵכָבִים וְאָמַרְתִּי לָהֶם: ”שְׁתוּ יַיִן”.
6 אַךְ הֵם אָמְרוּ: ”לֹא נִשְׁתֶּה יַיִן, כִּי יוֹנָדָב*+ בֶּן רֵכָב אָבִינוּ צִוָּה עָלֵינוּ, ’לֹא תִּשְׁתּוּ יַיִן אַתֶּם וּבְנֵיכֶם עַד עוֹלָם.
7 וּבַיִת לֹא תִּבְנוּ, וְזֶרַע לֹא תִּזְרְעוּ וְכֶרֶם לֹא תִּטְּעוּ וְלֹא תִּרְכְּשׁוּ, אֶלָּא בְּאֹהָלִים תֵּשְׁבוּ כָּל יְמֵיכֶם, לְמַעַן תִּחְיוּ זְמַן רַב עַל פְּנֵי הָאֲדָמָה אֲשֶׁר אַתֶּם שׁוֹכְנִים בָּהּ כְּזָרִים’.
8 לָכֵן אָנוּ מַמְשִׁיכִים לִשְׁמֹעַ בְּקוֹל יְהוֹנָדָב בֶּן רֵכָב אָבִינוּ בְּכָל אֲשֶׁר צִוָּה עָלֵינוּ, לֹא לִשְׁתּוֹת יַיִן כָּל יָמֵינוּ — אֲנַחְנוּ, נָשֵׁינוּ, בָּנֵינוּ וּבְנוֹתֵינוּ.
9 וְאֵינֶנּוּ בּוֹנִים בָּתִּים לָשֶׁבֶת בָּהֶם, וּכְרָמִים וְשָׂדוֹת וְזֶרַע אֵין לָנוּ.
10 אָנוּ מַמְשִׁיכִים לָגוּר בְּאֹהָלִים וּלְהִשָּׁמַע לְכָל אֲשֶׁר צִוָּנוּ יוֹנָדָב* אָבִינוּ.
11 אַךְ כַּאֲשֶׁר עָלָה נְבוּכַדְנֶאצַּר* מֶלֶךְ בָּבֶל נֶגֶד הָאָרֶץ,+ אָמַרְנוּ, ’בּוֹאוּ וְנִכָּנֵס אֶל יְרוּשָׁלַיִם כְּדֵי לְהִמָּלֵט מִפְּנֵי צְבָא הַכַּשְׂדִּים וּמִפְּנֵי צְבָא אֲרָם’, וְכָעֵת אָנוּ מִתְגּוֹרְרִים בִּירוּשָׁלַיִם”.
12 וּדְבַר יְהֹוָה הָיָה אֶל יִרְמְיָהוּ בְּאָמְרוֹ:
13 ”כָּךְ אוֹמֵר יְהֹוָה צְבָאוֹת, אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל, ’לֵךְ וֶאֱמֹר לְאַנְשֵׁי יְהוּדָה וּלְיוֹשְׁבֵי יְרוּשָׁלַיִם: ”הַאִם לֹא נִקְרֵאתֶם שׁוּב וָשׁוּב לְצַיֵּת לִדְבָרַי?”+ מַכְרִיז יְהֹוָה.
14 ”יְהוֹנָדָב בֶּן רֵכָב צִוָּה עַל צֶאֱצָאָיו לֹא לִשְׁתּוֹת יַיִן, וְהֵם שָׁמְרוּ אֶת דְּבָרָיו וְלֹא שָׁתוּ יַיִן עַד הַיּוֹם הַזֶּה, וְכָךְ צִיְּתוּ לְמִצְוַת אֲבִיהֶם.+ אַךְ אָנוֹכִי דִּבַּרְתִּי אֲלֵיכֶם שׁוּב וָשׁוּב,* וְאַתֶּם לֹא צִיַּתֶּם לִי.+
15 וְהוֹסַפְתִּי לִשְׁלֹחַ אֲלֵיכֶם אֶת כָּל עֲבָדַי הַנְּבִיאִים שׁוּב וָשׁוּב,*+ וְהֵם אָמְרוּ, ’שׁוּבוּ נָא אִישׁ מִדַּרְכּוֹ הָרָעָה+ וַעֲשׂוּ אֶת הַטּוֹב! אַל תֵּלְכוּ אַחֲרֵי אֱלֹהִים אֲחֵרִים לְעָבְדָם. וְאָז תַּמְשִׁיכוּ לִשְׁכֹּן עַל הָאֲדָמָה אֲשֶׁר נָתַתִּי לָכֶם וְלַאֲבוֹתֵיכֶם’.+ אַךְ לֹא הִטֵּיתֶם אֶת אָזְנְכֶם וְלֹא הִקְשַׁבְתֶּם לִי.
16 צֶאֱצָאֵי יְהוֹנָדָב בֶּן רֵכָב שָׁמְרוּ אֶת הַמִּצְוָה אֲשֶׁר צִוָּה עֲלֵיהֶם אֲבִיהֶם,+ אַךְ הָעָם הַזֶּה לֹא הִקְשִׁיבוּ לִי”’”.
17 ”לָכֵן כָּךְ אוֹמֵר יְהֹוָה, אֱלֹהֵי צְבָאוֹת, אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל: ’הִנְנִי מֵבִיא עַל יְהוּדָה וְעַל כָּל יוֹשְׁבֵי יְרוּשָׁלַיִם אֶת כָּל הָרָעָה אֲשֶׁר הִזְהַרְתִּי אוֹתָם מִפָּנֶיהָ,+ כִּי דִּבַּרְתִּי אֲלֵיהֶם וְהֵם לֹא הִקְשִׁיבוּ, וְהוֹסַפְתִּי לִקְרֹא לָהֶם, וְהֵם לֹא עָנוּ’”.+
18 וְיִרְמְיָהוּ אָמַר לְבֵית הָרֵכָבִים: ”כָּךְ אוֹמֵר יְהֹוָה צְבָאוֹת, אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל, ’מִכֵּיוָן שֶׁנִּשְׁמַעְתֶּם לְמִצְוַת יְהוֹנָדָב אֲבִיכֶם וְהִמְשַׁכְתֶּם לִשְׁמֹר אֶת כָּל מִצְווֹתָיו, וַעֲשִׂיתֶם כְּכָל אֲשֶׁר צִוָּה עֲלֵיכֶם,
19 כָּךְ אוֹמֵר יְהֹוָה צְבָאוֹת, אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל: ”לֹא יִכָּרֵת לְיוֹנָדָב* בֶּן רֵכָב אִישׁ הַמְּשָׁרֵת לְפָנַי כָּל הַיָּמִים”’”.