Giesmių giesmė 6:1-13
6 „Kur tavo mylimasis nuėjo,o gražiausioji iš moterų?
Kuriuo keliu tavo mylimasis pasuko?
Eikime kartu jo paieškoti.“ –
2 „Mano mylimasis nuėjo į savo sodą,kur želia kvapiosios žolelės.
Soduose jis gano savo kaimenęir skina lelijas.+
3 Aš esu savo mylimojo,o mylimasis – mano.+
Jis gano tarp lelijų.“+ –
4 „Mano mylimoji,+ tu graži kaip Tirca*,+miela kaip Jeruzalė,+stulbinanti it karių pulkai, iškėlę savo kovos ženklus.+
5 Nugręžk nuo manęs akis,+nes tavo žvilgsnis mane verte veria.
Tavo garbanos it ožkų kaimenė,besileidžianti nuo Gileado šlaitų.+
6 Tavo dantys lyg banda avelių,ką tik išmaudytų.
Kiekviena jų turi po dvynę,nė vieno ėriuko netrūksta.
7 Šydu pridengti tavo skruostai* –lyg granato puselės.
8 Nors šalia šešiasdešimt karalienių,aštuoniasdešimt suguloviųir merginų be skaičiaus,+
9 ji – viena tokia, mano tobuloji balandėlė,+motinos vienintelė,gimdytojos numylėtinė.
Žiūri merginos į ją ir giria,karalienės ir sugulovės ją liaupsina:
10 ‘Kas yra toji, spindinti lyg ryto aušra,graži lyg mėnulio pilnatis,skaisti kaip saulės šviesa,stulbinanti it karių pulkai, iškėlę savo kovos ženklus?’“+ –
11 „Nuėjau į riešutmedžių giraitę+pasigrožėti slėnyje* sprogstančiais pumpurais,pažiūrėti, ar neleidžia ūglių vynmedžiai,ar nepražydo granatmedžiai.
12 Nė nepajutau,kaip mano siela atvedė maneprie karališkųjų vežimų.“ –
13 „Sugrįžk, sugrįžk, šulamiete!
Sugrįžk, sugrįžk,kad galėtume pasigėrėti tavimi!“ –
„Kogi taip žavitės šulamiete?“+ –
„Ji graži it Mahanaimų* šokis!“ –