4. Mozus 6:1—27
6 Jehova teica Mozum:
2 ”Saki izraēliešiem: ”Ja kāds vīrietis vai sieviete dod Jehovam īpašu solījumu kļūt par nazīrieti*,+
3 viņam ir jāatturas no vīna un citiem reibinošiem dzērieniem. Viņš nedrīkst dzert ne vīna etiķi, ne cita reibinoša dzēriena etiķi+ un nekādu dzērienu, kas gatavots no vīnogām, un viņš nedrīkst ēst ne svaigas, ne žāvētas vīnogas.
4 Visu laiku, kamēr ir spēkā viņa solījums, nazīrietis nedrīkst ēst neko, kas nācis no vīnogulāja, pat ne negatavas vīnogas, nedz arī vīnogu mizas.
5 Visu nazīrieša solījuma laiku viņš nedrīkst griezt matus*.+ Lai viņš paliek svēts un ļauj matiem brīvi augt, kamēr paiet laiks, kurā viņš ir veltīts Jehovam.
6 Visu laiku, kamēr viņš ir veltīts Jehovam, viņš nedrīkst tuvoties mirušam cilvēkam*.
7 Pat ja miris būtu viņa tēvs vai māte, vai brālis, vai māsa, viņš nedrīkst sevi aptraipīt,+ jo uz viņa galvas ir zīme, ka viņš ir sava Dieva nazīrietis.
8 Visu laiku, kamēr viņš ir nazīrietis, viņš ir svēts, jo ir veltīts Jehovam.
9 Bet, ja kāds piepeši nomirst viņam līdzās+ un viņš aptraipa savu nazīrieša galvu, tad savas attīrīšanās dienā viņam tā ir jānoskuj.+ Lai viņš to noskuj septītajā dienā.
10 Astotajā dienā viņam jāatnes priesterim pie saiešanas telts ieejas divas ūbeles vai divi jauni baloži.
11 Lai priesteris vienu no tiem upurē par grēku upuri, bet otru — par dedzināmo upuri, izlīdzinādams viņa grēku,+ jo viņš ir aptraipījies mirušā dēļ. Tajā pašā dienā lai nazīrietis dara svētu savu galvu*.
12 Viņam atkal jāveltī sevi Jehovam uz savu nazīrieša solījuma laiku, un viņam jāupurē gadu vecs jērs* par vainas upuri. Bet iepriekšējais laiks neskaitīsies, jo viņš aptraipījās, būdams nazīrietis.
13 Šis ir likums par nazīrieti: dienā, kad paiet nazīrieša solījuma laiks,+ lai viņu atved pie saiešanas telts ieejas.
14 Lai viņš tur nes Jehovam upuri — vienu nevainojamu, gadu vecu aunēnu par dedzināmo upuri,+ vienu nevainojamu, gadu vecu aitiņu par grēku upuri,+ vienu nevainojamu aunu par miera* upuri,+
15 grozu ar neraudzētas maizes gredzeniem, kas cepti no eļļā iejauktiem smalkajiem miltiem, un neraudzētiem cepumiem, kas pārziesti ar eļļu, līdz ar labības upuri+ un lejamo upuri.+
16 Priesterim tas jānes Jehovas priekšā un jāupurē viņa grēku upuris un dedzināmais upuris.
17 Lai priesteris upurē aunu par miera upuri Jehovam kopā ar neraudzēto maizi no groza, un lai viņš upurē arī labības upuri+ un lejamo upuri.
18 Pēc tam lai nazīrietis pie saiešanas telts ieejas noskuj galvu+ un nazīrieša solījuma laikā izaugušos matus iemet ugunī, kas deg zem miera upura.
19 Kad nazīrietis ir noskuvis matus, savu nazīrieša zīmi, lai priesteris ņem vārīto+ auna pleca gabalu, vienu neraudzētas maizes gredzenu un vienu neraudzētu cepumu no groza un ieliek to visu viņam rokās.
20 Lai priesteris šūpo tos par šūpojamo upuri Jehovas priekšā.+ Tas ir svētums, kas pienākas priesterim līdz ar krūtsgabalu, kas nests par šūpojamo upuri, un pakaļkāju, svēto daļu.+ Pēc tam nazīrietis atkal drīkst dzert vīnu.
21 Šis ir likums par nazīrieti,+ kas dod solījumu: ja viņš var atļauties dot Jehovam upuri papildus tam, kas no nazīrieša tiek prasīts, un ir to apsolījis, viņam savs solījums ir jāpilda. Tāds ir likums par nazīriešiem.””
22 Jehova Mozum vēl teica:
23 ”Saki Āronam un viņa dēliem: ”Svētījiet+ izraēliešus šādiem vārdiem:
24 ”Lai Jehova jūs svētī+ un pasargā!
25 Lai Jehovas vaigs laipnībā atmirdz pār jums!+ Lai viņš jums ir labvēlīgs!
26 Lai Jehova pavērš vaigu pret jums un dāvā jums mieru!””+
27 Svētīdami izraēliešus, lai viņi piesauc manu vārdu,+ un es tos svētīšu.”+