Mylėk tave mylintį Dievą
Mylėk tave mylintį Dievą
„Mylėk Viešpatį, savo Dievą, visa širdimi, visa siela ir visu protu“ (MATO 22:37).
1, 2. Matyt, dėl ko Jėzui buvo užduotas klausimas apie didžiausią įsakymą?
TARP Jėzaus laikų fariziejų tikriausiai karštus debatus sukeldavo šis klausimas, — kuris iš daugiau nei 600 Mozės įstatymo įsakų didžiausias. Gal kuris nors nurodymas dėl aukų? Juk jos būdavo atnašaujamos norint gauti nuodėmių atleidimą ir iš dėkingumo Dievui. O gal įsakas apipjaustyti izraelitus? Jo laikytis irgi buvo svarbu, nes apipjaustymas ženklino kadaise Jehovos sudarytą sandorą su Abraomu (Pradžios 17:9-13).
2 Kai kurie konservatyvūs žydai galbūt manė, kad klaidinga iškelti vieną įsakymą aukščiau kitų; juk kiekvienas Dievo nurodymas svarbus, net tas, kuris iš pirmo žvilgsnio atrodo nereikšmingas. Čia fariziejai panūdo išmėginti Jėzų. Gal pasakys ką nors, kas sumenkins Mokytojo autoritetą. Tad vienas fariziejus jo ir paklausė: „Koks įsakymas yra didžiausias Įstatyme?“ (Mato 22:34-36).
3. Koks, pasak Jėzaus, įsakymas didžiausias?
3 Jėzaus atsakymas labai svarbus ir mums, nes jame nurodyta tai, kas visada buvo ir bus teisingo garbinimo esmė. Cituodamas žodžius iš Pakartoto Įstatymo 6:5, Jėzus tarė: „Mylėk Viešpatį, savo Dievą, visa širdimi, visa siela ir visu protu. Tai didžiausias ir pirmasis įsakymas.“ Nors fariziejus klausė apie vieną įsaką, Jėzus paminėjo ir kitą. Primindamas, kas parašyta Kunigų 19:18, pasakė: „Antrasis — panašus į jį: Mylėk savo artimą kaip save patį.“ Paskui Jėzus pabrėžė, kad šie du įsakai — tyro garbinimo pamatas. Užbėgdamas už akių mėginimams priversti jį sudarinėti įsakymų sąrašą pagal svarbą, Jėzus apibendrino: „Šitais dviem įsakymais remiasi visas Įstatymas ir Pranašai“ (Mato 22:37-40). Šiame straipsnyje kalbėsime apie pirmąjį iš dviejų. Kodėl reikia mylėti Dievą? Kaip tokią meilę rodome? Kaip ją ugdytis? Tai itin svarbu žinoti, nes norėdami džiuginti Jehovą turime jį mylėti visa širdimi, visa siela, visu protu.
Svarbiausia — meilė
4, 5. a) Kodėl Jėzaus atsakymas fariziejaus nenustebino? b) Ką Dievas brangina labiau nei deginamąsias bei kitas aukas?
4 Anam fariziejui Jėzaus atsakymas, matyt, nebuvo nei stulbinantis, nei nelauktas. Jis žinojo, kad meilė Dievui yra teisingo garbinimo šerdis, nors daug kas ir nepuoselėjo to jausmo. Sinagogose buvo įprasta garsiai kalbėti šemą, arba tikėjimo išpažinimą, — žodžius iš Pakartoto Įstatymo 6:4-9, o Jėzus iš ten ir pacitavo vieną eilutę. Analogiškame evangelisto Morkaus pasakojime rašoma, kad klausimą iškėlęs fariziejus galiausiai pritarė: „Gerai, Mokytojau, tu teisybę pasakei: Dievas yra vienintelis ir nėra kito šalia jo; o mylėti jį visa širdimi, visu protu ir visomis jėgomis bei mylėti artimą kaip save patį svarbiau už visas deginamąsias atnašas ir kitokias aukas“ (Morkaus 12:32, 33).
5 Tad nors Įstatymas reikalavo atnašauti deginamąsias bei kitas aukas, Dievo akimis, svarbiausia, ar jo tarnai viską daro iš meilės. Mylinčia ir atsidavusia širdimi paaukotas žvirblelis Dievui buvo brangesnė dovana nei tūkstančiai avinų, atnašaujamų iš neteisingų paskatų (Michėjo 6:6-8). Prisiminkime pasakojimą apie beturtę našlę, į kurią atkreipė dėmesį Jėzus Jeruzalės šventykloje. Ji į aukų dėžę įmetė du mažus pinigėlius; jų nebūtų pakakę nė žvirbliui nusipirkti. Bet našlė tai darė labai mylėdama Jehovą, todėl jam šita auka buvo vertesnė nei dideli turtuolių pinigai, paaukoti iš pertekliaus (Morkaus 12:41-44). Kaip gera žinoti, jog Dievui brangiausia tai, ką galime dovanoti jam kiekvienas, kad ir kokios būtų aplinkybės, — mūsų meilė!
6. Ką apie meilės svarbą rašė Paulius?
6 Pabrėždamas, kokia svarbi meilė norint teisingai garbinti Dievą, apaštalas Paulius rašė: „Jei kalbėčiau žmonių ir angelų kalbomis, bet neturėčiau meilės, aš tebūčiau žvangantis varis ir skambantys cimbolai. Ir jei turėčiau pranašystės dovaną ir pažinčiau visus slėpinius ir visą mokslą, jei turėčiau visą tikėjimą, kad galėčiau net kalnus kilnoti, tačiau neturėčiau meilės, aš būčiau niekas. Ir jei išdalyčiau vargšams visa, ką turiu, jeigu atiduočiau savo kūną sudeginti, bet neturėčiau meilės, nieko nelaimėčiau“ (1 Korintiečiams 13:1-3). Taigi jeigu trokštame, kad Dievui mūsų garbinimas būtų malonus, svarbiausia — jį mylėti. O kaip galime rodyti meilę Jehovai?
Kaip rodome meilę Jehovai
7, 8. Kaip rodome meilę Jehovai?
7 Daug kas mano, jog meilė yra toks jausmas, kurį sunku valdyti; sakoma, kad meilė pavergia širdį. Tačiau tikroji meilė — ne vien jausmas, bet ir darbai. Biblijoje apie meilę kalbama kaip apie „prakilnesnį kelią“ ir kad jos galima siekti (1 Korintiečiams 13:1 [12:31, Brb]; 14:1). Krikščionys raginami mylėti ne „žodžiu ar liežuviu, bet darbu ir tiesa“ (1 Jono 3:18).
8 Meilė Dievui moko mus daryti tai, kas jam patinka, ginti ir remti jo visuotinę valdžią tiek žodžiais, tiek darbais. Tokia meilė skatina nemylėti pasaulio, nei jo bedieviškų kelių (1 Jono 2:15, 16). Kas myli Jehovą, nekenčia blogio (Psalmyno 97:10). Dievą mylintis žmogus myli ir artimą (tai aptarsime kitame straipsnyje). Mylėti savo dangiškąjį Tėvą reiškia būti jam klusniems. Biblijoje pasakyta: „Tai ir yra Dievo meilė — vykdyti jo įsakymus“ (1 Jono 5:3).
9. Kaip Jėzus parodė meilę Dievui?
9 Ką reiškia mylėti Dievą, geriausiai parodė Jėzus. Meilė paskatino jį palikti savo dangiškąją buveinę ir gyventi žemėje žmogaus gyvenimą. Iš meilės jis šlovino savo Tėvą viskuo, ką tik darė, ko mokė kitus. Jos skatinamas liko „klusnus iki mirties“ (Filipiečiams 2:8). Per Jėzaus klusnumą, kuriuo jis parodė savo meilę, ištikimieji įgijo galimybę pelnyti gerą vardą Dievo akyse. Paulius rašė: „Kaip vieno žmogaus neklusnumu daugelis tapo nusidėjėliais, taip ir vieno [Jėzaus Kristaus] klusnumu daugelis taps teisūs“ (Romiečiams 5:19).
10. Kodėl mylėti Dievą reiškia jam paklusti?
10 Kaip ir Jėzus, savo meilę Dievui rodome jam paklusdami. „Meilė — tai vaikščioti jo įsakymų keliais“, — rašo mylimas Jėzaus mokinys Jonas (2 Jono 6). Tie, kurie tikrai myli Jehovą, trokšta būti jo vadovaujami. Jie suvokia, kad patys negali sėkmingai nustatyti, kokia kryptimi eiti, todėl kliaujasi Dievo išmintimi ir paklūsta rūpestingam jo vadovavimui (Jeremijo 10:23). Tokie žmonės panašūs į senovės berėjiečius, „labai noriai“ priėmusius Dievo žinią ir karštai troškusius vykdyti jo valią (Apaštalų darbų 17:11). Kad aiškiau ją suvoktų, šie tikintieji kruopščiai tyrinėjo Raštus ir tai mokė juos nepaliauti rodyti meilę — toliau paklusti Dievui.
11. Ką reiškia mylėti Dievą visa širdimi, visu protu, visa siela ir visomis jėgomis?
11 Pasak Jėzaus, mylėti Dievą reikia visa širdimi, visu protu, visa siela ir visomis jėgomis (Morkaus 12:30). Tokia meilė kyla iš širdies gelmių ir neatsiejama nuo mūsų jausmų, norų, slapčiausių minčių — mes karštai trokštame patikti Jehovai. Mylime ir protu. Mūsų atsidavimas nėra aklas; pažinome Jehovą — sužinojome jo savybes, normas, tikslus. Dievą mylime visa siela, tai yra save, savo gyvenimą skiriame jo tarnybai ir gyriui. Tam aukojame ir visas jėgas.
Kodėl turime mylėti Jehovą
12. Kodėl Dievas reikalauja, kad jį mylėtume?
12 Viena, kodėl turime mylėti Jehovą, yra jo reikalavimas rodyti tokias kaip jo savybes. Dievas — meilės šaltinis ir puikiausias jos pavyzdys. „Dievas yra meilė“, — rašė įkvėptas apaštalas Jonas (1 Jono 4:8). Žmonės sukurti panašūs į Dievą, taigi sukurti mylėti. Juk meilė yra Jehovos visuotinės valdžios pamatas. Dievas nori tokių pavaldinių, kurie tarnautų jam iš meilės ir įsitikinimo, jog toks jo valdymas teisingas. Meilė išties būtina, kad visoje kūrinijoje viešpatautų taika ir darna.
13. a) Kodėl izraelitams buvo prisakyta „mylėti Jehovą, savo Dievą“? b) Kodėl Jehova pagrįstai tikisi, kad jį mylėsime?
13 Jehovą taip pat mylime iš dėkingumo už visa, ką jis dėl mūsų daro. Prisiminkime Jėzaus žodžius žydams: „Turite mylėti Jehovą, savo Dievą“ (Mato 22:37, NW). Senovės izraelitams buvo prisakyta mylėti ne kažkokią tolimą, nežinomą dievybę, bet Asmenį, parodžiusį jiems savo meilę. Jehova buvo jų Dievas. Tas, kuris atvedė tautą iš Egipto į Pažadėtąją žemę; gynė ir mylėjo izraelitus, jais rūpinosi ir iš meilės juos drausmino. O šiandien Jehova yra mūsų Dievas, paaukojęs savo Sūnų, kad galėtume gyventi amžinai. Todėl Jehova pagrįstai tikisi, jog ir mes jį mylėsime. Savo meile atsiliepiame į Dievo meilę. Mylime Tą, kuris „mus pirmas pamilo“ (1 Jono 4:19).
14. Kuo Jehovos meilė panaši į rūpestingų tėvų meilę?
14 Jehova myli žmoniją kaip rūpestingas tėvas vaikus. Nors tėvai netobuli, metų metais puoselėja savo atžalas negailėdami nei materialinių, nei kitokių išteklių. Tėvai ugdo, drąsina, remia ir drausmina vaikus trokšdami jiems laimės, klestėjimo. Ko jie tikisi iš jaunosios kartos? Kad juos mylės ir dėsis į širdį visa, ko buvo mokomi
savo pačių labui. Tad ar tobulas dangiškasis Tėvas laukia iš mūsų ne to paties — su dėkingumu rodomos meilės už visa, ką iš jo gauname?Ugdykimės meilę Dievui
15. Ką pirmiausia turime daryti, kad pamiltume Dievą?
15 Mes nei matėme Dievo, nei girdėjome jo balso (Jono 1:18). Bet Jehova siūlo mums užmegzti su juo artimus santykius (Jokūbo 4:8). Kaip tai galėtume? Kad pamiltume kokį nors asmenį, pirmiausia turime jį pažinti; juk sunku jausti šilumą nežinomajam. Jehova dovanojo savo Žodį, Bibliją, iš kurios galime semtis žinių apie jį. Todėl Dievas per savo organizaciją ragina mus nuolat skaityti Šventąjį Raštą. Raštas moko visko apie Dievą: kokios jo savybės, koks jis asmuo, kaip elgėsi su savo tauta per tūkstančius metų. Jeigu apmąstome, ką skaitome, mūsų meilė ir dėkingumas jam didėja (Romiečiams 15:4).
16. Kodėl apmąstydami Jėzaus tarnystę stiprėsime meile Dievui?
16 Meile Jehovai labiausiai stiprėsime apmąstydami Jėzaus gyvenimą ir tarnystę. Juk Jėzus tiek panėšėjo į savo Tėvą, kad pasakė: „Kas yra matęs mane, yra matęs Tėvą!“ (Jono 14:9). Skaitydamas, kaip Jėzus prikėlė vienintelį našlės sūnų, argi nesi sujaudintas iki širdies gelmių? (Luko 7:11-15) Ar nepatraukia Jėzaus nuolankumas, — kad jis, Dievo Sūnus ir didžiausias visų laikų žmogus, nuplovė mokiniams kojas? (Jono 13:3-5) Argi ne miela, kad jis, kuriam nebuvo lygaus didybe ir išmintimi, noriai bendraudavo su kitais, net su vaikais? (Morkaus 10:13, 14) Jeigu kupini dėkingumo visa tai apmąstysime, būsime kaip anie krikščionys, apie kuriuos Petras rašė: „Jūs mylite [Jėzų], nors ir nesate jo matę“ (1 Petro 1:8). Jei stiprės mūsų meilė Jėzui, labiau mylėsime ir Jehovą.
17, 18. Apie kokias meilingas Jehovos dovanas mąstydami dar labiau jį mylėsime?
17 Mūsų meilė Dievui taip pat didės, jeigu mąstysime apie meilingas jo dovanas: gražią kūriniją, skanaus maisto įvairovę, šiltą bendrystę su draugais, begalę kitų malonių, džiugių dalykų (Apaštalų darbų 14:17). Kuo daugiau sužinome apie Dievą, tuo dėkingesni jaučiamės už jo nepaprastą gerumą ir dosnumą. Pagalvok, kiek daug Jehova padarė dėl tavęs. Ar nesutinki, kad dera jį mylėti?
18 Viena iš daugelio Dievo dovanų — malda, kai galime kada tik panorėję artintis prie jo žinodami, kad „maldų klausytojas“ mus girdi (Psalmyno 65:2, Jr). Savo mylimą Sūnų Jehova įgaliojo ir valdyti, ir teisti. Bet niekam, net jam, nepavedė klausytis maldų. Jų klausosi pats. Toks nuoširdus asmeninis Jehovos rūpinimasis skatina mus prie jo artintis.
19. Kokie Jehovos pažadai traukia mus prie jo?
19 Prie Jehovos taip pat mus trauks, jeigu vis prisiminsime, kokią ateitį jis žada: kad nebeliks ligų, sielvarto, mirties (Apreiškimo 21:3, 4). Kai žmonija bus atvesta iki tobulybės, niekas nebekentės dėl depresijos, nevilties, nelaimių. Badas, skurdas, karai nebetemdys gyvenimo (Psalmyno 46:10 [46:9, Brb]; 72:16). Žemėje bus rojus (Luko 23:43, NW). Jehova tai padarys dėl mūsų ne iš pareigos, o iš meilės.
20. Ką Mozė pasakė apie tai, kaip palaiminga mylėti Jehovą?
20 Taigi tikrai yra už ką mylėti Jehovą ir vis augti meile. Ar ir toliau ją stiprinsi leisdamas Dievui vesti tave? Rinkis pats. Kadaise Mozė aiškiai suvokė, kad palaiminga ugdytis, puoselėti meilę Jehovai. Anų dienų izraelitams Mozė pasakė: „Rinkis gyvenimą, kad tu ir tavo palikuonys būtumėte gyvi, mylėdami Viešpatį, savo Dievą, jo balso klausydami ir jam atsiduodami. Tai reiškia tau gyvenimą — ilgą gyvenimą“ (Pakartoto Įstatymo 30:19, 20).
Ar prisimeni?
• Kodėl svarbu mylėti Jehovą?
• Kaip galime rodyti meilę Dievui?
• Už ką turime mylėti Jehovą?
• Kaip galime ugdytis meilę Dievui?
[Studijų klausimai]
[Iliustracija 20 puslapyje]
Jehova tikrai brangina tai, ką galime jam dovanoti kiekvienas, — mūsų meilę
[Iliustracijos 23 puslapyje]
„Kas yra matęs mane, yra matęs Tėvą!“ (Jono 14:9)