Vai jums ir nemierīgas kājas?
Vai jums ir nemierīgas kājas?
IR NAKTS. Jūs esat ērti atlaidies savā gultā. Un tad tā sākas — šī ložņājošā sajūta kājās. To nav iespējams ignorēt. Lai iegūtu atvieglojumu, nekas cits neatliek kā piecelties un mazliet pastaigāt. Staigāšana palīdz, bet, tiklīdz jūs atkal esat apgūlies, nepatīkamā sajūta atgriežas. Ļoti gribas gulēt, bet aizmigt nav iespējams. Ja arī jums nākas pieredzēt kaut ko līdzīgu, ziniet, ka jūs neesat vienīgais, ko nomoka šādas sajūtas. Piemēram, Amerikas Savienotajās Valstīs varbūt pat veseliem 15 procentiem iedzīvotāju ir šī kaite.
Lai gan mūsdienās daudzi ārsti to nepazīst vai nepareizi ārstē, tā nepavisam nav jauna. 1685. gadā kāds ārsts rakstīja par cilvēkiem, kas, aizgājuši gulēt, sajūt ”tik lielu nemieru” rokās un kājās, ka viņu ”izredzes aizmigt nav lielākas kā tad, ja viņi atrastos visbriesmīgāko mocību vietā”.
Šīs kaites pazīšanu apgrūtina fakts, ka nav nekādu analīžu, kas ļautu konstatēt, vai cilvēkam tā ir vai nav. Diagnoze tiek noteikta, balstoties uz simptomiem. Kompetents ārsts varētu pajautāt: ”Vai jūs jūtat ložņājošu sajūtu vienā vai abās kājās? Vai tā kādreiz parādās arī rokās? Vai nepatīkamās sajūtas pāriet, ja jūs pieceļaties un pastaigājat, nomazgājaties vannā vai pamasējat kājas? Vai tās dažkārt rodas, ja jums ilgu laiku jāsēž uz vietas, piemēram, automašīnā vai lidmašīnā? Vai tās lielākoties moka jūs naktīs? Vai kādam no jūsu ģimenes locekļiem ir līdzīgas problēmas? Vai jūsu dzīvesbiedrs atzīmē, ka jums miegā reizēm raustās kājas?” Ja uz daļu no šiem jautājumiem atbilde ir apstiprinoša, iespējams, ārsts secinās, ka jums ir Vitmāka—Ekboma sindroms (VES), kura raksturīga pazīme ir īpatnējas sajūtas kājās — tā dēvētās ”nemierīgās kājas”.
Kas ar to slimo
Dažiem VES izpaužas kā nelieli traucējumi, kas jūtami tikai laiku pa laikam. Citiem tas sagādā daudz smagākas problēmas, izraisot hronisku bezmiegu, kas dienā liek justies nogurušam un traucē dzīvot normālu dzīvi. Kāds vīrietis stāstīja: ”Es jūtos tā, it kā manās kājās rāpotu un ložņātu tārpi. Man jāvicina kājas, lai aizgaiņātu šo sajūtu.”
No VES cieš gan vīrieši, gan sievietes, un visbiežāk un vissmagāk tas mēdz piemeklēt padzīvojušus cilvēkus. Parasti šis sindroms tiek konstatēts pēc 50 gadu vecuma, lai gan daudzos gadījumos simptomi ir sākuši parādīties vairākus gadu desmitus iepriekš, reizēm jau bērnībā. Taču bērniem VES lielākoties netiek diagnosticēts. Tā kā bērni, kam ir VES, nespēj nosēdēt mierā un nemitīgi kustas un grozās, bieži vien viņi tiek uzskatīti par ”hiperaktīviem”.
Speciālisti atzīst VES par neiroloģiskiem traucējumiem, taču to cēloni ir grūti noteikt. Visbiežāk VES cēlonis nav zināms, taču ir vairāki faktori, kas tiek saistīti ar šo sindromu. Piemēram, VES mēdz parādīties vairākiem vienas ģimenes locekļiem — vecāki to iedzimtības ceļā var nodot saviem bērniem. Dažkārt VES pazīmes ir novērojamas grūtniecēm, īpaši pēdējos grūtniecības mēnešos. Pēc dzemdībām traucējumi parasti izzūd. Reizēm VES simptomus izraisa tādas medicīniskas dabas problēmas kā dzelzs vai noteiktu vitamīnu trūkums organismā. Šo simptomu cēlonis var būt arī kāda hroniska kaite, piemēram, nieru mazspēja, diabēts, reimatoīdais poliartrīts un perifērisko nervu bojājumi.
Kas sagādā atvieglojumu
Diemžēl šobrīd nav zināms līdzeklis, kas ļautu pilnīgi izārstēt VES, un gadu gaitā tā izpausmes mēdz kļūt aizvien smagākas. Taču ir arī labas ziņas: to ir iespējams sekmīgi ārstēt, turklāt bieži vien bez zālēm. VES gadījumā nepastāv viens universāls risinājums — kas der vienam, otram varbūt nelīdz. Ja cilvēkam ir šis sindroms, ir jānoskaidro, kādi ieradumi, nodarbības un medikamenti saasina vai atvieglo simptomus.
Lai uzsāktu ārstēšanu, pirmais loģiskais solis ir konstatēt, vai VES simptomus neizraisa kāda novēršama medicīniskas dabas problēma. Piemēram, ja organismā trūkst dzelzs vai vitamīnu, iespējams, pietiks papildināt slimnieka uzturu ar dzelzi vai B12 vitamīnu, lai stāvoklis uzlabotos. Taču pārliecīgs vitamīnu un minerālvielu daudzums var apdraudēt cilvēka veselību, tāpēc jautājums par to, vai slimnieka uzturu ir nepieciešams papildināt ar dzelzi vai vitamīniem, ir jāizlemj mediķim.
Dažiem cilvēkiem kofeīns pastiprina VES simptomus. Kofeīnu satur kafija, tēja, šokolāde un daudzi bezalkoholiski dzērieni. Samazinot uzņemtā kofeīna daudzumu vai vispār pārtraucot lietot kofeīnu saturošus produktus, reizēm izdodas uzlabot stāvokli. Arī alkohols bieži vien paildzina un pastiprina VES izraisītās nepatīkamās sajūtas. Samazinot alkohola patēriņu vai pilnīgi atsakoties no tā, daudzi, kas cieš no VES, ir pieredzējuši pašsajūtas uzlabošanos.
Kā dzīvot ar VES
Ja cilvēkam ir VES, viņam var nākt par labu zināmas izmaiņas dzīvesveidā. Tā kā nogurums un miegainība parasti pasliktina stāvokli, ļoti svarīgi ir labi izgulēties. Ja iespējams, būtu jāguļ ērtā gultā klusā un vēsā telpā. Tāpat ir labi katru vakaru iet gulēt noteiktā laikā un no rīta celties vienā un tajā pašā laikā.
Regulāri vingrinājumi palīdz naktī labāk gulēt. Taču intensīva fiziska slodze vēlāk nekā sešas stundas pirms gulētiešanas var radīt tieši pretējo efektu. Daži, kam ir VES, ir pārliecinājušies, ka viņiem miegu veicina mēreni vingrinājumi īsi pirms gulētiešanas. Izmēģiniet dažādus vingrinājumus, lai pārbaudītu, kas jums der vislabāk.
Nemēģiniet apspiest vēlēšanos kustēties. Ja cilvēks piespiež sevi palikt mierā, viņam parasti kļūst sliktāk. Lielākoties vislabākais risinājums ir piecelties no gultas un pastaigāt apkārt. Dažiem kļūst vieglāk, ja viņi izstaigājas, izstaipās, nomazgājas karstā vai aukstā ūdenī vai izmasē kājas. Ja ir ilgi jāsēž uz vietas, piemēram, kāda brauciena laikā, reizēm palīdz tas, ka cilvēks aktīvi nodarbina prātu, kaut ko lasot.
Vai VES gadījumā var palīdzēt medikamenti? Kā raksta Vitmāka—Ekboma sindroma fonds, kas darbojas Roli (ASV, Ziemeļkarolīnas štats), ”ir gadījumi, kad nepieciešams uzsākt zāļu terapiju”. Tā kā nav zāļu, kuras vienlīdz labi derētu visiem, kas cieš no VES, ārstam jānoskaidro, kuri medikamenti visefektīvāk palīdz konkrētajam pacientam. Dažkārt vislabāk iedarbojas vairāku medikamentu kombinācija. Mēdz būt arī tā, ka zāles, kas kādu laiku ir palīdzējušas, vairs neiedarbojas. Tā kā zāļu lietošana var negatīvi iespaidot veselību, īpaši, ja lieto vairākus medikamentus kopā, meklējot piemērotākās zāles, ir būtiski sekot ārsta norādījumiem.