Vai jūs atceraties?
Vai jūs uzmanīgi lasījāt pēdējos Sargtorņa numurus? Pārbaudiet, vai jūs varat atbildēt uz šiem jautājumiem.
Kādi pierādījumi liecina, ka senās Jērikas pilsētas aplenkums pirms tās iekarošanas neturpinājās ilgi?
Jērikas drupās arheologi ir atraduši lielus pārtikas krājumus. Tas, ka Jērikā bija palicis daudz labības, liecina, ka pilsētas aplenkums neturpinājās ilgi, gluži kā rakstīts Bībelē. (w15 15.11. 13. lpp.)
Kā vecāki var palīdzēt saviem bērniem, kas ir pusaudžu vecumā, kalpot Jehovam?
Ir svarīgi, lai vecāki apliecinātu mīlestību saviem bērniem un mācītu tiem pazemību ar savu piemēru. Turklāt ir būtiski, lai vecāki pret pusaudžiem izturētos ar izpratni. (w15 15.11. 9.—11. lpp.)
Kas mums jāapdomā, pirms runājam?
Lai runātu vārdus, kas nāk par labu citiem, mums jāpadomā: 1) kad būtu īstais laiks sarunai (Sal. Māc. 3:7); 2) ko runāt (Sal. Pam. 12:18); 3) kā būtu jārunā (Sal. Pam. 25:15). (w15 15.12. 19.—22. lpp.)
No kādas negodīgas rīcības kristiešiem ir jāizvairās?
Patiesie kristieši nedz melo, nedz apmelo citus. Viņi neizplata nepatiesu informāciju, kas var kādam kaitēt. Viņi nekrāpjas un nezog. (wp16.2 5. lpp.)
Kas bija Bībeles Grieķu rakstos minētie virspriesteri?
Vārds ”virspriesteri” acīmredzot attiecās uz ietekmīgiem priesteru kārtas pārstāvjiem, starp kuriem bija arī agrākie augstie priesteri, kas bija atcelti no amata. (wp16.2 10. lpp.)
Kādai jābūt mūsu attieksmei pret tiem, kas Atceres vakarā iebauda simbolus?
Kristiešiem nebūtu pareizi apbrīnot tos, kas iebauda simbolus. Turklāt tie, kas patiešām ir svaidīti, nemaz nevēlas, lai viņi tiktu apbrīnoti, un necenšas pievērst citu cilvēku uzmanību savām attiecībām ar Dievu. (Mat. 23:8—12.) (w16.01 23., 24. lpp.)
Ko mēs varam mācīties no tā, kā Ābrahāms kļuva par Jehovas draugu?
Ābrahāms centās iegūt zināšanas par Dievu — iespējams, viņam tās sniedza Šems. Savukārt redzēdams, kā Dievs izturas pret viņu un viņa ģimeni, Ābrahāms ieguva nenovērtējamu pieredzi. Arī mums jācenšas iegūt zināšanas par Dievu un pieredzi, kas palīdz nodibināt draudzību ar viņu. (w16.02 9., 10. lpp.)
Vai Sātans, kārdinādams Jēzu, tiešā nozīmē aizveda to uz templi?
Mēs nevaram skaidri zināt. Tas, kas rakstīts Mateja 4:5 un Lūkas 4:9, varētu nozīmēt, ka Jēzus uz templi tika aizvests kādā parādībā vai arī ka viņš stāvēja kādā augstā vietā tempļa teritorijā. (w16.03 31., 32. lpp.)
Kādā ziņā kristiešu sludināšana ir kā rasa?
Rasa nosēstas pamazām, tā ir atspirdzinoša un dzīvinoša. Rasa ir Dieva svētība. (5. Moz. 33:13.) To pašu var teikt par Dieva kalpu kopīgajām pūlēm sludināšanā. (w16.04 4. lpp.)