Vai jūs esat starp tiem, kurus Dievs mīl?
Vai jūs esat starp tiem, kurus Dievs mīl?
”Kam ir mani baušļi un kas viņus tur, tas mani mīl; bet, kas mani mīl, to mans Tēvs mīlēs.” (JĀŅA 14:21)
1., 2. a) Kā Jehova ir apliecinājis savu mīlestību pret cilvēci? b) Kādu pasākumu Jēzus iedibināja mūsu ēras 33. gada 14. nīsanā?
JEHOVA mīl cilvēkus. Jehova tik ļoti mīl pasauli, ka ir ”devis savu vienpiedzimušo Dēlu, lai neviens, kas viņam tic, nepazustu, bet dabūtu mūžīgo dzīvību”. (Jāņa 3:16.) Laikā pirms Kristus nāves atceres vakara patiesajiem kristiešiem ir īpašs iemesls sev atgādināt, ka Jehova ir ”mūs mīlējis un sūtījis savu Dēlu mūsu grēku izpirkšanai”. (1. Jāņa 4:10.)
2 Mūsu ēras 33. gada 14. nīsanā Jēzus un viņa 12 apustuļi sapulcējās kādā augšistabā Jeruzalemē, lai svinētu Pasā svētkus, kas tika atzīmēti, atceroties izraēliešu aiziešanu no Ēģiptes. (Mateja 26:17—20.) Pēc šo ebreju tautas svētku svinēšanas Jēzus atlaida Jūdu Iskariotu un iedibināja svinīgu vakara maltīti, uz kuru kristiešiem turpmāk bija jāpulcējas, lai atcerētos Kristus nāvi. * Jēzus saviem 11 apustuļiem paskaidroja, ka neraudzēta maize un sarkanvīns, ko tie iebauda, ir viņa miesas un asiņu simbols. Šo kopīgo maltīti ir aprakstījuši Matejs, Marks un Lūka sinoptiskajos evaņģēlijos, kā arī apustulis Pāvils vienā no savām vēstulēm, kur viņš to nosauca par ”Kunga mielastu”. (1. Korintiešiem 11:20; Mateja 26:26—28; Marka 14:22—25; Lūkas 22:19, 20.)
3. Kādā ziņā Jāņa evaņģēlija stāstījums par to, kas notika, kad Jēzus bija kopā ar mācekļiem augšistabā, atšķiras no stāstījuma citos evaņģēlijos?
3 Interesants ir fakts, ka apustulis Jānis savā evaņģēlijā nerakstīja par to, kā Jēzus padeva apustuļiem maizi un vīnu; iespējams, tas bija tāpēc, ka laikā, kad viņš rakstīja evaņģēliju (ap 98. gadu), kristiešu draudzēs Atceres vakara atzīmēšanas kārtība jau bija iegājusies. (1. Korintiešiem 11:23—26.) Bet daudz kas tāds, ko Jēzus runāja un darīja pirms un pēc Atceres vakara iedibināšanas, ir minēts vienīgi Dieva iedvesmotajā Jāņa evaņģēlijā. Par to, kas notika šī vakara laikā, Jāņa evaņģēlijā stāstīts veselās piecās nodaļās. Šīs nodaļas palīdz saprast, kādus cilvēkus Dievs mīl. Pievērsīsim nedaudz vairāk uzmanības tam, kas rakstīts no 13. līdz 17. nodaļai Jāņa evaņģēlijā.
Jēzus mīlestības piemērs
4. a) Kā Jāņa evaņģēlijā ir uzsvērts galvenais, par ko Jēzus runāja ar mācekļiem, kad viņš iedibināja Atceres vakaru? b) Kāds ir viens no iemesliem, kāpēc Jehova mīl Jēzu?
4 Šajās nodaļās, kurās var lasīt Jēzus pēdējos padomus saviem sekotājiem, ļoti daudz ir runāts par mīlestību. Vārdi ”mīlēt” un ”mīlestība” tajās ir minēti vairāk nekā 30 reižu, un Jēzus mīlestība pret savu Tēvu, Jehovu, un pret mācekļiem atklājas daudz spilgtāk nekā citās Bībeles vietās. Par Jēzus mīlestību pret Jehovu liecina Jāņa 14:31.) Jēzus teica, ka arī Jehova viņu mīl, un paskaidroja, kāpēc Tēvs viņu mīl. Viņš teica: ”Kā Tēvs mani ir mīlējis, tā es jūs esmu mīlējis: Palieciet manā mīlestībā! Ja jūs turēsit manus baušļus, jūs paliksit manā mīlestībā, itin kā es esmu turējis sava Tēva baušļus un palieku viņa mīlestībā.” (Jāņa 15:9, 10.) Jehova mīl savu Dēlu tāpēc, ka tas viņam it visā paklausa. Šajā ziņā Jēzus Kristus ir rādījis brīnišķīgu priekšzīmi visiem saviem sekotājiem.
visi evaņģēliji, bet Jāņa evaņģēlijs ir vienīgais, kurā ir citēti Jēzus vārdi: ”Es Tēvu mīlu.” (5. Kā Jēzus apliecināja mīlestību pret saviem mācekļiem?
5 Jēzus dziļo mīlestību pret viņa sekotājiem apustulis Jānis uzsver jau pašā stāstījuma sākumā. Jānis raksta: ”Zinādams, ka viņa stunda bija nākusi un ka viņam no šīs pasaules jāiet pie Tēva, Jēzus parādīja savējiem, ko tas šinī pasaulē bija mīlējis, savu mīlestību līdz galam.” (Jāņa 13:1.) Šajā neaizmirstamajā vakarā Jēzus mazgāja saviem mācekļiem kājas, tā uzskatāmi parādīdams, ko nozīmē ar mīlestību kalpot citiem. Patiesībā viņiem visiem bija jābūt gataviem mazgāt kājas Jēzum un saviem brāļiem, taču viņi to negribēja. Turpretī Jēzus to izdarīja un tad sacīja mācekļiem: ”Ja nu es, jūsu kungs un mācītājs, esmu jūsu kājas mazgājis, arī jums pienākas cits citam kājas mazgāt. Jo es jums priekšzīmi esmu devis, lai jūs darītu, kā es jums esmu daŗījis.” (Jāņa 13:14, 15.) Kristiešiem jābūt gataviem ar prieku kalpot saviem ticības biedriem. (Mateja 20:26, 27; Jāņa 13:17.)
Jaunais bauslis
6., 7. a) Kādu svarīgu detaļu saistībā ar Atceres vakara iedibināšanu var uzzināt no Jāņa evaņģēlija? b) Kādu likumu Jēzus deva saviem mācekļiem, un kādā ziņā tas bija jauns likums?
6 Jāņa evaņģēlijs ir vienīgais, kurā ir konkrēti minēts, ka 14. nīsana vakarā Jūda Iskariots aizgāja no augšistabas. (Jāņa 13:21—30.) Ņemot vērā to, kas rakstīts pārējos evaņģēlijos, kļūst skaidrs, ka Jēzus iedibināja Atceres vakara svinības tikai pēc tam, kad viņa nodevējs bija aizgājis. Tad Jēzus ilgi runāja ar saviem uzticamajiem apustuļiem un deva pēdējos padomus un norādījumus. Laikā pirms Atceres vakara mūs ļoti interesē viss, ko Jēzus teica šajā vakarā; it sevišķi tas mūs interesē tāpēc, ka mēs vēlamies būt starp tiem, kurus Dievs mīl.
7 Tūlīt pēc Atceres vakara iedibināšanas Jēzus runāja par kādu jaunu likumu. Viņš sacīja: ”Jaunu bausli es jums dodu, ka jūs cits citu mīlat, kā es jūs esmu mīlējis, lai arī jūs tāpat cits citu mīlētu. No tam visi pazīs, ka jūs esat mani mācekļi, ja jums būs mīlestība savā starpā.” (Jāņa 13:34, 35.) Kāpēc tas bija jauns likums? Nedaudz vēlāk tajā pašā vakarā Jēzus paskaidroja: ”Tas ir mans bauslis, lai jūs cits citu mīlat, kā es jūs esmu mīlējis. Nevienam nav lielākas mīlestības kā šī, ja kāds savu dzīvību nodod par saviem draugiem.” (Jāņa 15:12, 13.) Mozus bauslībā izraēliešiem bija pavēlēts ”savu tuvāku mīlēt kā sevi pašu”. (3. Mozus 19:18.) Jēzus jaunajā bauslī tika prasīts vairāk. Kristus sekotāju starpā bija jābūt tādai mīlestībai, kādu pret viņiem izjuta Kristus: viņiem bija jābūt gataviem mirt par saviem ticības brāļiem.
8. a) Kā izpaužas pašaizliedzīga mīlestība? b) Kā Jehovas liecinieki parāda pašaizliedzīgu mīlestību?
8 Laiks pirms Atceres vakara ir piemērots tam, lai pārdomātu, cik lielā mērā kristietības galvenā iezīme — tāda mīlestība, kāda bija Kristum, — izpaužas draudzē un mūsu pašu dzīvē. Kristietim, kam ir pašaizliedzīga mīlestība, jābūt gatavam drīzāk riskēt ar savu dzīvību nekā nodot ticības biedrus, un daudzi kristieši ir apliecinājuši, ka viņiem ir šāda mīlestība. Tomēr daudz biežāk pašaizliedzīga mīlestība izpaužas gatavībā upurēt savas intereses, lai palīdzētu un kalpotu ticības biedriem un citiem cilvēkiem. Labu priekšzīmi šajā ziņā rādīja apustulis Pāvils. (2. Korintiešiem 12:15; Filipiešiem 2:17.) Jehovas liecinieki visā pasaulē ir pazīstami ar to, ka viņi pašaizliedzīgi palīdz saviem ticības brāļiem un citiem cilvēkiem un daudz dara, lai pastāstītu cilvēkiem Bībeles vēsti. * (Galatiešiem 6:10.)
Attiecības, kas mums ir ļoti dārgas
9. Ko mēs ar prieku darām, lai saglabātu tuvas attiecības ar Dievu un viņa Dēlu?
9 Nekas nevar būt dārgāks par mīlestību, ko pret mums izrāda Jehova un viņa Dēls Jēzus Kristus. Bet, lai mēs arī turpmāk saņemtu šo mīlestību un paši varētu veidot tādu mīlestību, mums kaut kas jādara. Pēdējā vakarā, ko Jēzus pavadīja kopā ar saviem mācekļiem, viņš teica: ”Kam ir mani baušļi un kas viņus tur, tas mani mīl; bet, kas mani mīl, to mans Tēvs mīlēs un es to mīlēšu un tam parādīšos.” (Jāņa 14:21.) Tā kā mums ir ļoti dārgas attiecības ar Dievu un viņa Dēlu, mēs ar prieku paklausām viņu norādījumiem jeb ”baušļiem”. Tas nozīmē, ka mēs ievērojam arī ”jauno bausli”, kas liek veidot pašaizliedzīgu mīlestību, un paklausām pavēlei sludināt un gatavot mācekļus, ko Kristus saviem sekotājiem deva pēc augšāmcelšanās. (Apustuļu darbi 10:42; Mateja 28:19, 20.)
10. Kādas tuvas attiecības ir iespējamas svaidītajiem kristiešiem un cilvēkiem no ”citu avju” pulka?
10 Nedaudz vēlāk tajā pašā vakarā, atbildēdams uz uzticamā apustuļa Jūdas (Tadeja) jautājumu, Jēzus sacīja: ”Kas mani mīl, tas manus vārdus turēs, un mans Tēvs to mīlēs, un mēs nāksim pie viņa un ņemsim pie viņa mājas vietu.” (Jāņa 14:22, 23.) Ar garu svaidītajiem kristiešiem, kam ir piedāvāta iespēja valdīt kopā ar Kristu debesīs, vēl dzīvojot uz zemes, ir īpašas attiecības ar Jehovu un viņa Dēlu. (Jāņa 15:15; 16:27; 17:22; Ebrejiem 3:1; 1. Jāņa 3:2, 24.) Bet arī cilvēki no ”citu avju” pulka, kam ir cerība mūžīgi dzīvot uz zemes, var saglabāt tuvas attiecības ar savu ”ganu” Jēzu Kristu un Dievu Jehovu, ja vien viņi paklausa to norādījumiem. (Jāņa 10:16; Psalms 15:1—5; 25:14.)
”Jūs neesat no pasaules”
11. Par ko Jēzus brīdināja savus mācekļus?
11 Pēdējā tikšanās reizē pirms savas nāves Jēzus brīdināja uzticamos mācekļus, ka tos, kurus mīlēs Dievs, pasaule ienīdīs. ”Kad pasaule jūs ienīst, — ziniet, viņa mani papriekš ir ienīdusi. Ja jūs būtu no pasaules, pasaule mīlētu tos, kas viņai pieder. Bet tā kā jūs neesat no pasaules, bet es jūs esmu izredzējis no pasaules, tad pasaule jūs ienīst. Atcerieties manus vārdus, ko es jums sacīju: Kalps nav lielāks par savu kungu. Ja viņi mani vajājuši, viņi vajās arī jūs. Ja viņi manus vārdus ir turējuši, viņi turēs arī jūsējos.” (Jāņa 15:18—20.)
12. a) Kādēļ Jēzus brīdināja savus mācekļus, ka pasaule tos ienīdīs? b) Ko būtu labi pārdomāt laikā pirms Atceres vakara?
12 Šos brīdinājuma vārdus Jēzus teica tādēļ, lai 11 apustuļi, kā arī visi pārējie cilvēki, kas vēlāk kļūtu par Jēzus sekotājiem, pasaules naida dēļ nezaudētu drosmi un nepadotos. Jēzus teica: ”To es jums esmu runājis, lai jūs nekristu apgrēcībā. Tie jūs izslēgs no draudzes, un nāks stunda, kad tas, kas jūs nonāvēs, domās ar to Dievam kalpojis. Bet to viņi darīs tāpēc, ka tie nav atzinuši ne Dievu, ne mani.” (Jāņa 16:1—3.) Kādā Bībeles vārdu skaidrojošā vārdnīcā ir teikts, ka darbības vārds, kas tulkots ”krist apgrēcībā”, nozīmē ’likt cilvēkam zaudēt uzticību tam, kam viņam jāuzticas un jāklausa, pamest to, pamudināt uz atkrišanu’. Tuvojoties Atceres vakara laikam, mums jādomā par cilvēkiem, kas senatnē un mūsu laikos dažādos pārbaudījumos ir palikuši uzticīgi Dievam, un jācenšas sekot viņu priekšzīmei. Mēs nedrīkstam pieļaut, ka pretestība vai vajāšanas mūs piespiestu atteikties no Jehovas un Jēzus, mums vienmēr jācenšas paļauties uz viņiem un ievērot viņu norādījumus.
13. Kādu lūgumu par saviem sekotājiem Jēzus izteica lūgšanā Tēvam?
13 Pirms aiziešanas no augšistabas Jēzus teica lūgšanu, kurā viņš griezās pie sava Tēva šādiem vārdiem: ”Tavus vārdus es tiem esmu devis, un pasaule viņus ir ienīdusi, tāpēc ka viņi nav no pasaules, tāpat kā es neesmu no pasaules. Es nelūdzu, lai tu viņus paņemtu no pasaules, bet lai tu viņus pasargātu no ļauna. Viņi nav no pasaules, tāpat kā es neesmu no pasaules.” (Jāņa 17:14—16.) Mēs varam nešaubīties, ka Jehova redz visus savus mīļotos kalpus un stiprina šos cilvēkus, lai tie varētu pretoties pasaules ietekmei. (Jesajas 40:29—31.)
Palieciet Tēva un Dēla mīlestībā
14., 15. a) Par ko Jēzus sevi nosauca, un kas bija ”sveša meža vīna koka atvase”? b) Kas ir ”īstā vīna koka” zari?
14 Sarunājoties ar saviem uzticamajiem mācekļiem 14. nīsanā, Jēzus sevi nosauca par īsto vīna koku, kas bija citāds nekā neuzticīgais Izraēls — ”sveša meža vīna koka atvase”. Viņš teica: ”Es esmu īstais vīna koks, un mans Tēvs ir dārza kopējs.” (Jāņa 15:1.) Vairākus gadsimtus iepriekš Jeremija bija rakstījis nosodījuma vārdus, ko Jehova veltīja savai nepaklausīgajai tautai: ”Es tevi dēstīju kā labu auglīgu zaru, īstu vīna koku. Ak kā tu esi pārvērties par svešu meža vīna koka atvasi!” (Jeremijas 2:21.) Bet pravietis Hozeja bija rakstījis: ”Israēls ir viens kupls vīnakoks, viņš sevim augļus nes.. Viņu sirds ir viltīga.” (Hozejas 10:1, 2, LB-1882.)
15 Izraēlieši nevis nesa patiesās pielūgsmes cienīgus augļus, bet kļuva par atkritējiem un nesa augļus paši sevis labad. Trīs dienas pirms pēdējās tikšanās ar uzticamajiem mācekļiem Jēzus teica liekulīgajiem reliģiskajiem vadītājiem: ”Es jums saku: Dieva valstība no jums tiks atņemta un dota tautai, kas nes viņas augļus.” (Mateja 21:43.) Jēzus minētā tauta ir ”Dieva Israēls” — 144 000 svaidīto kristiešu, kas tiek salīdzināti ar Jēzus Kristus, ”īstā vīna koka”, zariem. (Galatiešiem 6:16; Jāņa 15:5; Atklāsmes 14:1, 3.)
16. Kādiem vārdiem Jēzus mudināja savus vienpadsmit apustuļus, un ko var teikt par uzticamo atlikumu beigu laikā?
16 Vienpadsmit apustuļiem, kas kopā ar viņu atradās augšistabā, Jēzus teica: ”Ikvienu zaru pie manis, kas nenes augļus, viņš noņem, un ikvienu, kas nes augļus, iztīra, lai tas jo vairāk augļu nestu. Palieciet manī, un es — jūsos. Kā zars nevar nest augļus no sevis, ja tas nepaliek pie vīna koka, tāpat arī jūs ja nepaliekat manī.” (Jāņa 15:2, 4.) Jehovas kalpu mūsdienu vēsture apliecina, ka uzticamais svaidīto kristiešu atlikums ir vienots ar Jēzu Kristu — draudzes Galvu. (Efeziešiem 5:23.) Viņi ir ļāvuši, lai Jehova viņus attīra. (Maleahija 3:2, 3.) Kopš 1919. gada Dieva tauta nes bagātīgus Valstības augļus: vispirms tika pulcināti ar garu svaidītie kristieši un, sākot ar 1935. gadu, viņu biedri no ”lielā pulka”. (Atklāsmes 7:9; Jesajas 60:4, 8—11.)
17., 18. a) Kādi Jēzus vārdi palīdz svaidītajiem un viņu biedriem palikt Jehovas mīlestībā? b) Ko mēs iegūsim, apmeklējot Atceres vakaru?
17 Gan uz svaidītajiem kristiešiem, gan arī uz viņu biedriem attiecas Jēzus vārdi: ”Ar to mans Tēvs ir godā celts, ka jūs nesat daudz augļu un topat par maniem mācekļiem. Kā Tēvs mani ir mīlējis, tā es jūs esmu mīlējis: Palieciet manā mīlestībā! Ja jūs turēsit manus baušļus, jūs paliksit manā mīlestībā, itin kā es esmu turējis sava Tēva baušļus un palieku viņa mīlestībā.” (Jāņa 15:8—10.)
18 Mēs visi vēlamies palikt Dieva mīlestībā, un tas mūs mudina nest labus augļus. Tos mēs nesam, izmantojot katru izdevību, lai sludinātu labo vēsti par Valstību. (Mateja 24:14.) Tāpat mēs cenšamies darīt visu iespējamo, lai mūsu dzīvē būtu redzami gara augļi. (Galatiešiem 5:22.) Atceres vakars stiprinās mūsu apņemšanos to darīt arī turpmāk, jo šī vakara laikā mums tiks atgādināts par Dieva un Kristus lielo mīlestību pret mums. (2. Korintiešiem 5:14, 15.)
19. Par kādu palīdzību tiks runāts nākamajā rakstā?
19 Pēc savas nāves atceres vakara iedibināšanas Jēzus apsolīja mācekļiem, ka viņa Tēvs dos uzticamajiem kristiešiem palīgu — svēto garu. (Jāņa 14:26.) Nākamajā rakstā tiks runāts par to, kā svētais gars palīdz svaidītajiem un viņu biedriem palikt Jehovas mīlestībā.
[Zemsvītras piezīmes]
^ 2. rk. Pēc bībeliskiem aprēķiniem, 2002. gadā 14. nīsans sākas 28. martā pēc saules rieta. Šajā vakarā Jehovas liecinieki visā pasaulē sapulcēsies uz Kunga Jēzus Kristus nāves atceres vakaru.
^ 8. rk. Skat. Jehovas liecinieku izdoto grāmatu Jehovah’s Witnesses—Proclaimers of God’s Kingdom, 19. un 32. nodaļu.
Atkārtojuma jautājumi
• Kā Jēzus uzskatāmi parādīja saviem mācekļiem, ko nozīmē ar mīlestību kalpot citiem?
• Kādai pašpārbaudei laiks pirms Atceres vakara ir ļoti piemērots?
• Kāpēc mums nav jābaidās no pasaules naida un pretestības, par ko runāja Jēzus?
• Kas ir ”īstais vīna koks”? Kas ir ”zari”, un kas no tiem tiek prasīts?
[Jautājumi studēšanai]
[Attēls 15. lpp.]
Jēzus iespaidīgā veidā pamācīja savus apustuļus, ko nozīmē ar mīlestību kalpot citiem
[Attēli 16., 17. lpp.]
Kristus mācekļi paklausa viņa norādījumam pašaizliedzīgi mīlēt cilvēkus