Kad rodas domstarpības laulībā
Kad rodas domstarpības laulībā
NEVIENAM saprātīgam cilvēkam nav prieka par strīdiem ar dzīvesbiedru. Tomēr strīdi ir ierasta lieta daudzās laulībās. Parasti viss sākas ar to, ka viens pasaka kaut ko tādu, kas otru aizkaitina. Saruna kļūst arvien skaļāka, emocijas — arvien karstākas, un pēkšņi saruna eksplodē, pārvēršoties karstā strīdā, kura laikā vīrs un sieva apber viens otru dzēlīgām piezīmēm. Tad seko nepatīkams klusums, un dzīvesbiedri kādu laiku nerunā viens ar otru. Vēl pēc kāda laika dusmas pierimst un laulātie draugi lūdz viens otram piedošanu. Mājās atkal ir miers — līdz nākamajai reizei.
Dzīvesbiedru ķildas ir pateicīgs anekdošu temats, un tās bieži tiek izmantotas komiskos seriālos, taču īstenībā strīdi laulībā nav nekas uzjautrinošs. Bībelē ir teikts, ka neapdomīgi vārdi ”nereti ieduŗ kā ar zobenu”. (Salamana Pamācības 12:18.) Tā tiešām ir: skarbi vārdi var radīt emocionālas brūces, kas dzīst vēl ilgi pēc dzīvesbiedru strīda. Turklāt karsti strīdi mēdz novest arī pie fiziskiem pāridarījumiem. (2. Mozus 21:18.)
Protams, visi cilvēki ir grēcīgi, tāpēc pilnībā izvairīties no problēmām laulībā nav iespējams. (1. Mozus 3:16; 1. Korintiešiem 7:28.) Tomēr, ja starp vīru un sievu atkal un atkal uzliesmo karsti strīdi, situācija nav uzskatāma par normālu. Kā norāda speciālisti, kas nodarbojas ar ģimenes problēmu risināšanu, bieži strīdi laulībā palielina iespējamību, ka laulība ar laiku izjuks. Tāpēc dzīvesbiedriem ir ārkārtīgi svarīgi iemācīties risināt domstarpības mierīgā ceļā.
Analizējiet situāciju
Ja jūsu laulību raksturo bieži strīdi, būtu labi vispirms padomāt, vai šiem strīdiem nav vienāds ”scenārijs”. Kas parasti notiek, ja jūs neesat vienisprātis kādā jautājumā? Vai saruna drīz vien iziet no konstruktīvas gultnes un pārtop nevaldāmā pārmetumu un apvainojumu straumē? Ko varētu darīt, ja jūsu domstarpības regulāri izvēršas karstos strīdos?
Vispirms jums abiem būtu labi godīgi sevi pārbaudīt un noskaidrot, kāds ir jūsu ”ieguldījums” šajā problēmā. Vai jūs ir viegli aizkaitināt? Vai jums piemīt tieksme strīdēties? Kā uz šiem jautājumiem atbildētu jūsu dzīvesbiedrs? Pēdējais jautājums ir sevišķi svarīgs, jo var gadīties, ka jums ir dažādi uzskati par to, ko nozīmē strīdēties.
Piemēram, pieņemsim, ka jūsu dzīvesbiedrs ir nedaudz atturīgs savu jūtu izpausmēs, turpretī jūs runājat par savām jūtām un uzskatiem ļoti tieši un ar lielu degsmi. Protams, jūs varētu teikt, ka jūsu ģimenē visi tā runāja un ka tā nemaz nav strīdēšanās. Jums, iespējams, ir taisnība — ja uz šo jautājumu raugās no jūsu viedokļa. Bet jūsu dzīvesbiedrs to, ko jūs saucat par ”skaidru valodu”, varbūt uztver kā aizvainojošu un uzbrūkošu runas manieri. Apzinoties, ka veids, kā jūs izsakāt savas domas, atšķiras, jums būs vieglāk novērst nevajadzīgus pārpratumus.
Būtu svarīgi neaizmirst arī to, ka strīdēties ne vienmēr nozīmē pacelt balsi. Apustulis Efeziešiem 4:31.) Vārds ”bāršanās” liek domāt par toni, kādā kaut kas tiek teikts, savukārt vārds ”zaimi” norāda uz teiktā saturu. Saskaņā ar šajā pantā izteikto domu, strīdu var izraisīt arī čukstus izrunāti vārdi, ja tie ir vārdi, kas aizskar vai pazemo.
Pāvils kristiešiem atgādināja: ”Bāršanās un zaimi, ..lai ir tālu no jums.” (Ņemot vērā iepriekš minēto, padomājiet vēlreiz par savu izturēšanos brīžos, kad jums rodas domstarpības ar dzīvesbiedru. Vai jums piemīt tieksme strīdēties? Kā jau tika minēts, atbilde uz šo jautājumu lielā mērā ir atkarīga no tā, ko par to domā jūsu ”otrā puse”. Nenoraidiet sava dzīvesbiedra viedokli kā pārlieku jūtelīgu. Pamēģiniet paraudzīties uz sevi viņa acīm un mainiet sevī to, kas ir jāmaina. Pāvils rakstīja: ”Neviens lai nemeklē savu paša, bet citu labumu!” (1. Korintiešiem 10:24.)
”Pielūkojiet, kā jūs klausāties!”
Risināt domstarpības palīdz arī Jēzus padoms: ”Pielūkojiet, kā jūs klausāties!” (Lūkas 8:18.) Lai gan Jēzus, sacīdams šos vārdus, nerunāja par dzīvesbiedru attiecībām, princips, kas ir šī ieteikuma pamatā, ir attiecināms arī uz laulību. Kā jūs klausāties, kad runā jūsu dzīvesbiedrs? Vai jūs vispār klausāties? Vai varbūt jūs viņu pārtraucat un bez iedziļināšanās lietas būtībā iesakāt standartrisinājumus? ”Kas atbild, iekāms viņš dzirdējis, tam piemīt vientiesība, un tas piedzīvos kaunu,” teikts Bībelē. (Salamana Pamācības 18:13.) Ja jūs ar dzīvesbiedru neesat vienisprātis kādā jautājumā, jums tas ir kārtīgi jāpārrunā un jāuzklausa vienam otrs.
Jums ir nevis jānoniecina otra viedoklis, bet jācenšas izrādīt ”līdzcietību”. (1. Pētera 3:8.) Ja jūsu dzīvesbiedrs ir par kaut ko norūpējies, jums tas jāuztver ar izpratni. Pacentieties paraudzīties uz visu no viņa viedokļa.
Pēc visa spriežot, tā rīkojās dievbijīgais Īzāks. Kā var lasīt Bībelē, Īzāka sieva Rebeka bija noraizējusies par to, kas varētu notikt ar viņu dēlu Jēkabu. ”Hetietes man dara dzīvi apnicīgu viņu tuvumā,” Rebeka reiz teica savam vīram. ”Ja Jēkabs arī ņemtu Heta meitu par sievu, tādu, kādas tās ir šinī zemē, kam tad vairs man dzīvot?” (1. Mozus 27:46.)
Tā kā Rebeka raizējās par sava dēla nākotni, viņa acīmredzot nedaudz pārspīlēja. Diezin vai viņa tiešām domāja, ka viņai ir apnicis dzīvot un ka tad, ja Jēkabs apprecētos ar kādu hetieti, viņa padarītu sev galu. Tomēr Īzāks ņēma vērā sievas jūtas. Viņš saprata, ka Rebekas raizes ir pamatotas, un attiecīgi rīkojās. (1. Mozus 28:1.) Dariet arī jūs to pašu nākamreiz, kad jūsu dzīvesbiedrs pauž savas raizes. Neatraidiet savu dzīvesbiedru — uzklausiet viņu, cieniet viņa viedokli un izturieties pret viņu ar iejūtību.
Klausīšanās un sapratne
Bībeles sakāmvārds skan: ”Kam saprašana, tas apvalda dusmas.” (Salamana Pamācības 19:11, VDP.) Strīda karstumā var viegli padoties kārdinājumam atbildēt uz katru asāku vārdu, ko pasaka dzīvesbiedrs. Taču tas parasti tikai pasliktina situāciju. Tāpēc būtu labi censties ne tikai ieklausīties vārdos, bet arī saprast izjūtas, kas aiz tiem slēpjas. Šāda sapratne palīdz raudzīties pāri aizvainojumam un saskatīt problēmas cēloni.
Piemēram, iedomāsimies situāciju, kad sieva vīram saka: ”Tu nekad nepavadi laiku kopā ar mani.” Vīrs pirmajā brīdī varbūt jūtas aizkaitināts un grib aizstāvēties, tāpēc saka: ”Nav taisnība! Pagājušajā mēnesī mēs bijām kopā veselu dienu.” Bet, ja vīrs ieklausītos uzmanīgāk, viņš saprastu, ka sieva nerunā par minūtēm vai stundām. Viņa grib teikt, ka jūtas vientuļa, aizmirsta un nemīlēta.
Varam iedomāties citu situāciju — vīrs izsaka savu neapmierinātību ar kādu sievas pirkumu. ”Kā tu varēji iztērēt tādu naudu?” viņš sašutis jautā. Sieva pēc šāda jautājuma droši vien grib aizstāvēties un teikt, ka viņas pirkums ģimenes budžetam nekādu ļaunumu nenodarīs, vai aizrādīt, ka vīrs pats nesen ir iztērējis krietnu naudas summu. Taču, iedziļinoties šajā situācijā, sieva sapratīs, ka vīrs nerunā par latiem un santīmiem. Patiesībā viņš ir neapmierināts ar to, ka liels pirkums ir izdarīts bez viņa ziņas.
Protams, katrs laulāts pāris pats nolemj, kā pārvaldīt ģimenes līdzekļus un cik daudz laika pavadīt kopā. Taču dzīvesbiedriem ir nepieciešama sapratne, kas brīžos, kad rodas domstarpības, palīdz apvaldīt dusmas un saskatīt problēmu patiesos iemeslus. Vīram un sievai jāmācās savaldīties un ievērot padomu: ”Lai ikviens cilvēks ir čakls klausīties, kūtrs runāt, kūtrs dusmoties.” (Jēkaba 1:19.)
Atcerieties, ka ļoti svarīgi ir arī tas, kā jūs runājat ar dzīvesbiedru. Bībelē ir sacīts, ka ”zinīga cilvēka valoda ir kā dziedinātājas zāles”. (Salamana Pamācības 12:18.) Kādi ir jūsu vārdi, kad rodas nesaskaņas? Vai tie ievaino vai dziedina? Vai tie rada šķēršļus, jeb vai tie līdzina ceļu uz izlīgšanu? Kā jau tika minēts, dusmas tikai vairo nesaskaņas. (Salamana Pamācības 29:22.)
Ja jūsu viedokļu atšķirības mēdz pāriet vārdu kaujās, centieties turēties pie lietas būtības. Pievērsiet uzmanību problēmai, nevis viens otra personībai. Centieties saprast, kā rīkoties būtu pareizi, nevis pierādīt Salamana Pamācības 15:1.) No tā, ko jūs sakāt un kā jūs to sakāt, ir atkarīgs, vai jūs iegūsiet dzīvesbiedra atbalstu, vai gluži otrādi — atgrūdīsiet viņu.
savu taisnību. Izvēlieties vārdus tā, lai tie neuzkurinātu strīdu vēl vairāk. ”Skarbs vārds izraisa lielu niknumu,” teikts Bībelē. (Svarīgs ir risinājums, nevis uzvara
Kad vīram un sievai rodas domstarpības, viņiem jācenšas tās atrisināt, nevis uzvarēt strīdā. Bet kā var atrisināt domstarpības? Vislabākā iespēja, kā to panākt, ir meklēt padomus Bībelē un censties tos ievērot, un vīram šajā ziņā jāuzņemas iniciatīva. Nebūtu saprātīgi tūlīt izteikt stingru viedokli par kādu jautājumu vai problēmu, kuras dēļ radušās domstarpības. Daudz labāk būtu censties saprast, kāds ir Jehovas viedoklis attiecīgajā jautājumā. Lūdziet Jehovu pēc palīdzības un miera, kas pasargās jūsu sirdi un domas. (Efeziešiem 6:18; Filipiešiem 4:6, 7.) Visiem spēkiem centieties domāt ne tikai par savām, bet arī par dzīvesbiedra vajadzībām. (Filipiešiem 2:4.)
Jau tā saspringtas situācijas parasti kļūst vēl sarežģītākas, ja vīrs un sieva padodas emocijām un ļauj, lai viņu domas un rīcību nosaka aizvainojums. Turpretī gatavība ievērot Bībeles padomus nes mieru, saskaņu un Jehovas svētības. (2. Korintiešiem 13:11.) Tāpēc ļaujiet, lai jūsu domas un rīcību nosaka ”gudrība, kas nāk no augšienes”, un attīstiet Dievam patīkamas īpašības, tad jūsu laulībā valdīs miers un saticība. (Jēkaba 3:17, 18.)
Visiem kristiešiem jāmācās risināt domstarpības mierīgā ceļā, pat ja tas nozīmē no kaut kā atteikties. (1. Korintiešiem 6:7.) Sekojiet padomam, ko deva Pāvils: ”Visu to atmetiet: dusmas, ātrsirdību, ļaunprātību, zaimus un nekaunīgas runas, kas ir jūsu mutē. ..novelciet veco cilvēku un viņa darbus. Un apģērbiet jauno cilvēku.” (Kolosiešiem 3:8—10.)
Protams, būs reizes, kad jūs pateiksiet kaut ko tādu, ko labāk būtu bijis neteikt. (Jēkaba 3:8.) Kad tas notiek, lūdziet viens otram piedošanu. Nepadodieties! Ar laiku jūs noteikti redzēsiet, ka jūs arvien labāk spējat tikt galā ar domstarpībām.
[Papildmateriāls/Attēls 22. lpp.]
Trīs padomi, kas palīdz novērst strīdu
• Klausieties, ko dzīvesbiedrs saka. (Salamana Pamācības 10:19.)
• Cieniet otra viedokli. (Filipiešiem 2:4.)
• Izturieties pret viņu ar mīlestību. (1. Korintiešiem 13:4—7.)
[Papildmateriāls/Attēls 23. lpp.]
Ko jūs varat darīt jau tagad
Uzdodiet viens otram šeit minētos jautājumus un noklausieties atbildes, nepārtraucot viens otru.
• Vai man piemīt tieksme strīdēties?
• Vai tev šķiet, ka es uzklausu tevi, vai arī es tevi pārtraucu un neļauju tev pateikt visu līdz galam?
• Vai tev liekas, ka es runāju pārāk asi vai dusmīgi?
• Ko mēs varētu darīt, lai mūsu sarunas nebūtu tik asas, kad mēs nepiekrītam viens otram?
[Attēls 21. lpp.]
Vai jūs uzklausāt viens otru?
[Attēls 22. lpp.]
”Es jūtos aizmirsta un nemīlēta.”
[Attēls 22. lpp.]
”Tu nekad nepavadi laiku kopā ar mani.”
[Attēls 22. lpp.]
”Pagājušajā mēnesī mēs bijām kopā veselu dienu!”