Jicama — sunn meksikansk snacks
Jicama — sunn meksikansk snacks
Av en Våkn opp!-skribent i Mexico
Jicama er navnet på en klatrende belgplante. Verken bladene eller belgene på denne planten er appetittvekkende. Og bra er det, for de er ikke spiselige. Men rotknollen, som befinner seg under jorden, er spiselig, og den er overraskende velsmakende.
I Mexico har folk spist jicama i uminnelige tider. Navnet kommer fra språket nahuatl og betyr «som man har fått smaken på». Og bare synet av et bilde av den populære snacksen som består av rå jicamaskiver krydret med sitronsaft, salt og paprika eller cayennepepper, kan få tennene til å løpe i vann.
Hvordan smaker jicamaen? Noen sier at den smaker som en mellomting mellom eple og vannkastanje. Jicamaplanten, som kommer fra Mexico og Mellom-Amerika, er blitt innført i land som ligger så langt borte som Filippinene, Kina og Nigeria. I dag blir den dyrket i mange land og blir anvendt på ulike måter — den blir stekt, syltet og brukt i diverse retter, fra salater til supper.
I det orientalske kjøkken brukes jicama som erstatning for vannkastanje. Jicamaen er spesielt verdsatt fordi denne grønnsaken bevarer sin sprøhet selv når den blir kokt. Det gjelder særlig den såkalte melkejicamaen (Pachyrhizus palmatilobus), som i motsetning til den såkalte vannjicamaen (Pachyrhizus erosus) inneholder en melkehvit saft. Interessant nok kan begge typene utvikle seg fra samme frø.
Jicamaen passer godt som mellommåltid eller snacks. Den er næringsrik, frisk og saftig, knasende sprø, lett å fordøye og kalorifattig. En analyse som ble foretatt av et ernæringsinstitutt, viste at mens 100 gram potetchips inneholder 540 kalorier, inneholder samme mengde jicama bare 40 kalorier. Jicamaen inneholder dessuten kalsium, fosfor og vitamin C.
Som nevnt er roten den eneste delen av planten som kan spises, men det betyr ikke at de andre delene av den ikke kan utnyttes. Frøene i belgene inneholder stoffer som gjør dem til et effektivt insektmiddel etter at de er blitt knust. De blir også brukt som ingrediens i hudpleiemidler. Og stenglene inneholder sterke fibrer som kan brukes ved framstilling av fiskenett.
Jicamarøtter kan variere i størrelse. Noen veier mindre enn 300 gram, mens andre kan bli over én kilo tunge. Når de oppbevares i kjøleskap, har de en holdbarhetstid på tre uker. For å tilberede en rot trenger du bare å skylle den, skrelle den og — med mindre den er ekstra liten og helt fersk — fjerne de ytterste fiberholdige lagene.
Hvorfor ikke prøve denne sunne snacksen hvis det er mulig å få tak i den der du bor?