SPESIELT EMNE
Det assyriske verdensrike
DET assyriske verdensrikes historie er preget av militære erobringer, ofte forbundet med en sadistisk behandling av krigsfanger. Noe av det som øvde sterkest innflytelse i assyrernes liv, var religionen, og krigføring ble betraktet som et viktig trekk ved religionsutøvelsen. Historikeren W.B. Wright forteller: «Nasjonen var først og fremst opptatt av krigføring, og prestene var utrettelige krigshissere. Disse fikk for en stor del sitt underhold av krigsbyttet fra erobringene, som de alltid mottok en viss prosentdel av før de andre fikk sin del, for dette røverfolket var ytterst religiøst.» – Ancient Cities, 1886, s. 25.
Både Bibelen og den verdslige historie forteller om hyppig kontakt mellom Israel og Assyria. Etter hvert ble Israel tvunget til å betale tributt til assyrerkongen, og i 740 f.v.t. ble Samaria, hovedstaden i det nordlige riket, inntatt, og tusener ble ført i landflyktighet. Den kjensgjerning at Jehova tillot dette, viser hvor dypt det frafalne Israel hadde sunket. Men da Sankerib prøvde å føye Jerusalem til listen over sine erobringer, drepte en av Jehovas engler 185 000 mann i assyrernes hær på én natt. (Jes 36: 1 til 37: 38) Med tiden ble Assyria til en øde ruin, slik Jehovas profeter hadde forutsagt. Det neste verdensriket ble Babylon. – Jes 23: 13; Sef 2: 13.
KART: Det assyriske verdensrike
Maleri av arkeologen A.H. Layard som viser hvor storslått kong Assurnasirpal IIs palass i Nimrud (Kalah) var
Denne kjempeoksen med vinger og menneskehode prydet Sargon IIs palass
Veggrelieff fra Assurnasirpal IIs palass i Nimrud. De assyriske kongene dyrket løvejakt som sport; byen Ninive ble omtalt som «løvenes tilholdssted» (Na 2: 11)
En framstilling av kong Assurnasirpal II med tjener og beskyttende ånd; fra palasset i Nimrud (Kalah), utstilt i British Museum. Religionen spilte en sentral rolle i politikken i Assyria
Kong Assurnasirpal II kaster seg inn i kampen, og hans gud Assjur flyr foran ham. Begge skyter piler. Utstilt i British Museum
Kong Assurnasirpal II omgitt av symboler for sine guder. Hjelmen med horn står visstnok for Assjur; skiven med vinger står her for solguden Sjamasj; månesigden er symbolet for måneguden Sin; tordenkilen tilhører Adad; stjernen symboliserer Isjtar
Sankeribs utsending spotter Jehova og forlanger at Jerusalems innbyggere overgir seg
Sankeribs prisme (Taylor-prismet i British Museum), en av kongens siste annaler, hvor han skryter av sin invasjon i Juda, men ikke sier noe om den ulykken som rammet hans soldater
Assyrernes grusomhet blir framstilt på veggene i palassene deres. Til venstre ses kaldeere som blir flådd levende og får tungene trukket ut. Nederst og til høyre ses fanger fra Lakisj som blir flådd levende og spiddet på pæler
Som forutsagt i Bibelen ble Ninive (ruinhaugen Kujunjik i forgrunnen) til «en by som er lagt øde» (Na 2: 10)
En leirtavle fra Den babylonske krønike gir detaljerte opplysninger om babylonernes plyndring av den en gang så mektige byen (Babylonian Chronicle B.M. [British Museum] 21901, også kjent som Gadd-krøniken eller Krøniken om Ninives fall)