SPESIELT EMNE
Israels vandring i ødemarken
ETTER utfrielsen av Egypt vandret israelittene i Sinai i 40 år, mye av tiden langt borte fra de vanlige handelsveiene. Det var en ’stor og fryktinngytende ødemark, med giftslanger og skorpioner og med tørstende jord hvor det ikke var vann’. (5Mo 8: 15) Hva var grunnen til at de måtte gjennomgå en slik ildprøve?
Etter utgangen av Egypt samlet Jehova israelittene ved Sinai-fjellet, gav dem sine lover gjennom Moses og organiserte dem som en nasjon. Etter det kunne de i løpet av kort tid ha gått inn i det lovte land, men slik gikk det ikke. Hvorfor ikke? Til tross for alt det Jehova hadde gjort for dem, unnlot de å vise tro, og de gjorde opprør mot Moses, som Gud hadde utnevnt til å lede dem. De valgte å tro på en dårlig rapport om Kanaan og ville vende tilbake til Egypt! (4Mo 14: 1–4) Jehova felte straks denne dommen: Først etter 40 år skulle folket få gå inn i det lovte land. Da ville de troløse medlemmene av denne generasjonen være døde.
Det Israel opplevde i ødemarken, utgjør en kraftig advarsel til de kristne i vår tid og kan hjelpe dem til å unngå den snare som mangel på tro er. – He 3: 7–12.
KART: Israels vandring i ødemarken
Det var en ’stor og fryktinngytende ødemark’ israelittene vandret gjennom i 40 år
I dette landet, som ble beskrevet som et land hvor det ’ikke var vann’, var oasene få, og det var langt imellom dem
Nordenden av Akababukta. Her slo israelittene leir mot slutten av de 40 årene i ødemarken