1. Samuelsbok 23:1–29
23 Etter en tid ble det fortalt David: «Filisterne har angrepet Ke’ịla,+ og de plyndrer treskeplassene.»
2 David spurte så Jehova:+ «Skal jeg dra og slå disse filisterne?» Jehova svarte David: «Dra av sted, slå filisterne og befri Ke’ịla.»
3 Men Davids menn sa til ham: «Vi er redde her i denne delen av Juda.+ Hvor mye verre blir det ikke hvis vi drar til Ke’ịla mot filisternes frontlinje!»+
4 David spurte derfor Jehova enda en gang,+ og Jehova svarte: «Bryt opp, dra ned til Ke’ịla, for jeg skal gi filisterne i din hånd.»+
5 Da dro David og mennene hans til Ke’ịla og kjempet mot filisterne. Han påførte dem store tap og førte bort husdyrene deres. Slik reddet David innbyggerne i Ke’ịla.+
6 Da Abjạtar,+ Akimẹleks sønn, flyktet til David i Ke’ịla, hadde han en efod* med seg.
7 Da Saul fikk vite at David hadde kommet til Ke’ịla, sa han: «Gud har gitt* ham i min hånd,+ for han har gått i en felle ved å dra inn i en by med porter og bommer.»
8 Saul kalte derfor hele hæren sammen til krig. Han ville dra ned til Ke’ịla for å omringe David og mennene hans.
9 Da David fikk vite at Saul la onde planer mot ham, sa han til presten Abjạtar: «Hent efoden!»+
10 Så sa David: «Jehova, Israels Gud, din tjener har hørt at Saul har tenkt å komme til Ke’ịla og ødelegge byen på grunn av meg.+
11 Vil Ke’ịlas ledere* utlevere meg til ham? Vil Saul komme ned hit, slik din tjener har hørt? Jehova, Israels Gud, fortell det til din tjener.» Til dette sa Jehova: «Han vil komme ned.»
12 David spurte: «Vil Ke’ịlas ledere utlevere meg og mennene mine til Saul?» Jehova svarte: «De vil utlevere dere.»
13 Straks brøt David opp med mennene sine, rundt 600 mann.+ De forlot Ke’ịla og dro omkring der de kunne. Da Saul fikk høre at David hadde flyktet fra Ke’ịla, lot han være å dra etter ham.
14 David holdt til i ødemarken på steder som var vanskelige å komme til, i fjellområdet i Sif-ødemarken.+ Saul lette etter ham hele tiden,+ men Jehova ga ham ikke i hans hånd.
15 Mens David var i Horesj i Sif-ødemarken, var han klar over at* Saul hadde dratt ut for å prøve å ta livet av ham.
16 Jonatan, Sauls sønn, dro nå ut til David i Horesj, og han hjalp ham å hente styrke hos* Jehova.+
17 Han sa til ham: «Ikke vær redd, for min far Saul kommer ikke til å finne deg. Du skal bli konge over Israel,+ og jeg skal være den som er nest etter deg. Det vet også min far Saul.»+
18 Så inngikk de to en pakt+ framfor Jehova. David ble i Horesj, og Jonatan dro hjem igjen.
19 Senere dro mennene fra Sif opp til Saul i Gịbea+ og sa: «David holder seg skjult i nærheten av oss,+ på vanskelig tilgjengelige steder i Horesj,+ på Hakịla-høyden,+ som ligger sør* for Jẹsjimon.*+
20 Kom ned når du måtte ønske det, konge, så skal vi sørge for at du får tak i ham.»+
21 Da sa Saul: «Måtte Jehova velsigne dere, for dere har vist meg medfølelse.
22 Gå nå og prøv å finne ut nøyaktig hvor han er, og hvem som har sett ham der, for jeg har hørt at han er svært listig.
23 Vær grundige og få greie på hvor alle skjulestedene hans er, og kom tilbake til meg med sikre opplysninger. Da vil jeg bli med dere, og hvis han er i landet, skal jeg oppspore ham blant alle klanene i Juda.»*
24 Så dro de til Sif+ i forveien for Saul. David og mennene hans var da i Maon-ødemarken+ i Ạraba,+ sør for Jẹsjimon.
25 Saul og mennene hans dro for å lete etter ham.+ Da David fikk vite om det, dro han straks ned til en klippe+ i Maon-ødemarken og holdt seg skjult der. Saul fikk høre om dette og satte etter David inn i Maon-ødemarken.
26 Da Saul kom til den ene siden av fjellet, var David og mennene hans på den andre siden av fjellet. David skyndte seg for å komme bort+ fra Saul, men Saul og mennene hans var i ferd med å omringe David og mennene hans for å ta dem til fange.+
27 Da kom det en budbringer til Saul og sa: «Skynd deg og kom, for filisterne har rykket inn i landet!»
28 Saul sluttet da å forfølge David,+ og han dro av sted for å møte filisterne. Derfor fikk dette stedet navnet Skilleklippen.
29 Så dro David opp derfra og holdt til på steder i En-Gedi som det var vanskelig å komme til.+