Sakarja 7:1–14
7 I kong Dareios’ fjerde regjeringsår kom Jehovas ord til Sakạrja.+ Det skjedde på den fjerde dagen i den niende måneden, det vil si måneden kislev.*
2 Folket i Betel sendte Sarẹser og Regem-Melek og mennene hans for å bønnfalle om Jehovas velvilje.*
3 De skulle spørre prestene i hærstyrkenes Jehovas hus* og profetene: «Skal vi* gråte i den femte måneden+ og avholde oss fra mat, slik vi har gjort i så mange år?»
4 Hærstyrkenes Jehovas ord kom til meg enda en gang:
5 «Si til hele folket i landet og til prestene: ‘Når dere fastet og holdt klage i den femte måneden og i den sjuende måneden+ i 70 år,+ var det da egentlig for meg dere fastet?
6 Og når dere spiste og drakk, var det ikke da for deres egen skyld dere spiste og drakk?
7 Burde dere ikke adlyde de ordene som Jehova kunngjorde gjennom de tidligere profetene,+ mens Jerusalem og de omkringliggende byene ennå var bebodd og hadde fred, og mens Negev og Sjefẹla ennå var bebodd?’»
8 Jehovas ord kom igjen til Sakạrja:
9 «Dette er hva hærstyrkenes Jehova sier: ‘Døm med sann rettferdighet,+ og vis hverandre lojal kjærlighet+ og barmhjertighet.
10 Dere skal ikke bedra enken eller det farløse* barnet,+ utlendingen+ eller den fattige,+ og dere skal ikke legge onde planer mot hverandre i hjertet.’+
11 Men de nektet å lytte.+ De vendte trassig ryggen til,+ og de holdt for ørene for å slippe å høre.+
12 De gjorde hjertet hardt som diamant*+ og nektet å adlyde loven* og de ordene hærstyrkenes Jehova sendte ved sin ånd gjennom de tidligere profetene.+ Derfor kom det stor harme fra hærstyrkenes Jehova.»+
13 «‘Akkurat som de ikke ville høre når jeg* ropte,+ ville jeg ikke høre når de ropte’,+ sier hærstyrkenes Jehova.
14 ‘Med en storm spredte jeg dem blant alle de nasjonene som de før ikke kjente,+ og landet ble liggende øde etter dem. Ingen dro gjennom det eller vendte tilbake til det,+ for de gjorde det herlige landet til et skremmende syn.’»