Deuteronomul 21:1-23
21 Dacă cineva este găsit ucis pe un câmp din țara pe care Iehova, Dumnezeul tău, ți-o dă în stăpânire și nu se știe cine l-a omorât,
2 bătrânii și judecătorii tăi+ să iasă și să măsoare distanța de la corpul mort până la orașele din jur.
3 Apoi bătrânii din orașul cel mai apropiat de corpul mort să ia din cireadă o juncană care n-a fost pusă niciodată la muncă și n-a tras niciodată la jug
4 și bătrânii acelui oraș să ducă juncana într-o vale* în care curge apă, unde nu s-a arat și nu s-a semănat, și să frângă gâtul juncanei acolo, în vale.+
5 După aceea să vină preoții levitici, fiindcă Iehova, Dumnezeul tău, i-a ales pe ei să-i slujească+ și să rostească binecuvântări în numele lui Iehova.+ Ei vor spune cum trebuie rezolvat orice litigiu privitor la un act de violență.+
6 Apoi toți bătrânii din orașul cel mai apropiat de corpul mort să-și spele mâinile+ deasupra juncanei căreia i-a fost frânt gâtul în vale
7 și să spună: «Mâinile noastre n-au vărsat sângele acesta și ochii noștri n-au văzut vărsarea de sânge.
8 O, Iehova, nu considera vinovat poporul tău, Israel, pe care l-ai eliberat,+ și nu lăsa ca vina pentru vărsarea de sânge nevinovat să rămână în mijlocul poporului tău, Israel!».+ Atunci vina de sânge nu va fi asupra poporului.
9 Astfel, vei îndepărta din mijlocul tău vina pentru vărsarea de sânge nevinovat făcând ce este drept în ochii lui Iehova.
10 Dacă mergi la război împotriva dușmanilor tăi, iar Iehova, Dumnezeul tău, îi dă în mâna ta și tu îi iei prizonieri+
11 și dacă vezi printre prizonieri o femeie frumoasă și te simți atras de ea și vrei să o iei de soție,
12 poți să o duci în casa ta. Ea să se radă pe cap, să-și îngrijească unghiile,
13 să-și dea jos hainele de prizonieră și să locuiască în casa ta. Să-i plângă pe tatăl și pe mama ei o lună întreagă,+ iar apoi poți să ai relații intime cu ea; tu vei deveni soțul ei, iar ea va deveni soția ta.
14 Dar, dacă nu ești mulțumit de ea, să o lași să plece+ oriunde dorește*. Însă nu poți să o vinzi pe bani și nici să te porți cu ea cu asprime, pentru că ai umilit-o.
15 Dacă un bărbat are două soții, iar pe una o iubește mai mult decât pe cealaltă* și amândouă i-au născut fii, iar fiul întâi născut este al celei pe care nu o iubește,+
16 în ziua în care le va da fiilor săi moștenirea nu-i va fi permis să-l trateze pe fiul celei pe care o iubește ca pe întâiul său născut, în dezavantajul fiului celei pe care nu o iubește, care este întâiul născut.
17 Să-l recunoască drept întâi născut pe fiul celei pe care nu o iubește dându-i o parte dublă din tot ce are, fiindcă el este primul rod al puterii lui de procreare. Dreptul de întâi născut este al lui.+
18 Dacă un om are un fiu încăpățânat și răzvrătit, care nu ascultă de tatăl sau de mama lui,+ iar ei încearcă să-l corecteze, dar el nu vrea să-i asculte,+
19 tatăl și mama lui să-l ia și să-l ducă la bătrâni, la poarta orașului său
20 și să le spună bătrânilor orașului: «Acest fiu al nostru este încăpățânat și răzvrătit și nu vrea să ne asculte. Este lacom la mâncare+ și bețiv».+
21 Atunci toți bărbații din orașul lui să-l omoare cu pietre. Să îndepărtezi ce este rău din mijlocul tău; și tot Israelul va auzi și se va teme.+
22 Dacă un om comite un păcat pentru care merită să fie condamnat la moarte și este omorât,+ iar apoi îl atârni pe un stâlp,+
23 corpul lui mort să nu rămână peste noapte pe stâlp,+ ci să-l înmormântezi în aceeași zi, fiindcă, pentru Dumnezeu, cel atârnat este blestemat.+ Să nu pângărești țara pe care Iehova, Dumnezeul tău, ți-o dă ca moștenire.+
Note de subsol
^ Sau „potrivit sufletului ei”.
^ Lit. „două soții, una pe care o iubește și una pe care o urăște”.