Masturbarea — cum pot să înving acest obicei?
Capitolul 26
Masturbarea — cum pot să înving acest obicei?
„ESTE un viciu foarte puternic“, a spus un tînăr care a luptat cu masturbarea timp de peste 15 ani. „Ea îţi poate crea o dependenţă asemănătoare cu dependenţa de droguri sau de orice băutură alcoolică.“
Apostolul Pavel însă nu şi-a lăsat dorinţele să devină un stăpîn neîndurător. Dimpotrivă, el a scris: „Ci îmi lovesc trupul [dorinţele carnale] şi-l ţin captiv“ (1 Corinteni 9:27, nota de subsol). El era sever cu sine însuşi! Un efort similar va ajuta pe oricine să se elibereze de masturbare.
„Pregătiţi-vă minţile pentru acţiune“
Mulţi se masturbează pentru a-şi diminua tensiunea şi îngrijorarea. Totuşi, masturbarea este un mod copilăresc de a reacţiona la probleme (compară cu 1 Corinteni 13:11). Este mai bine să dai dovadă de „capacitate de gîndire“ şi să ataci problema în sine (Proverbele 1:4, NW). Cînd problemele şi frustrările par copleşitoare, ‘aruncă-ţi asupra lui [Dumnezeu] toate îngrijorările tale’. — 1 Petru 5:6, 7.
Să presupunem că vezi sau auzi întîmplător ceva care stimulează dorinţele sexuale. Biblia recomandă: „Pregătiţi-vă minţile pentru acţiune; fiţi treji“ (1 Petru 1:13, New International Version). Foloseşte-ţi raţiunea şi respinge gîndul imoral. Excitaţia va dispărea în scurt timp.
Totuşi, respingerea gîndurilor impure este deosebit de dificilă cînd eşti singur noaptea. O tînără sfătuieşte: „Cel mai bun lucru este să ieşi imediat din pat şi să te ocupi de ceva, chiar să iei o mică gustare, ca să-ţi îndrepţi mintea spre alte lucruri“. Da, străduieşte-te să ‘te gîndeşti la tot ce Filipeni 4:8.
este vrednic de cinste, tot ce este drept, tot ce este curat, tot ce este vrednic de iubit, tot ce este vrednic de primit’. —Cînd vezi că nu poţi adormi, încearcă să-l imiţi pe fidelul rege David, care a scris: „Chiar în aşternutul meu îmi aduc aminte de Tine [Dumnezeu] şi în timpul vegherilor nopţii mă gîndesc la tine“ (Psalmul 63:6). Faptul de a-ţi obliga mintea să mediteze la Dumnezeu şi la calităţile sale va întrerupe firul gîndurilor rele. Îţi este de folos, de asemenea, să reflectezi mereu la modul în care priveşte Dumnezeu acest obicei impur. — Psalmul 97:10.
Ia-ţi măsuri de precauţie
„Omul chibzuit vede nenorocirea şi se ascunde, dar cei proşti merg înainte şi sînt pedepsiţi“, a scris înţeleptul sub inspiraţie divină (Proverbele 22:3). Poţi dovedi că eşti chibzuit dacă manifeşti prevedere. De exemplu, dacă îţi dai seama că implicarea în anumite activităţi, purtarea unor haine strînse pe corp sau consumarea anumitor alimente fac să se nască în tine impulsuri sexuale, evită-le cu orice preţ. Băuturile alcoolice, de exemplu, micşorează capacitatea de rezistenţă şi fac mai dificilă exercitarea stăpînirii de sine. De asemenea, fugi ca de ciumă de orice lectură, emisiune TV sau film cu teme erotice. „Abate-mi ochii de la vederea lucrurilor deşarte“, se ruga psalmistul. — Psalmul 119:37.
Pot fi luate măsuri de precauţie şi în vederea situaţiilor în care eşti foarte vulnerabil. O tînără poate observa că dorinţa Proverbele 24:10. Aşa că evită să fii singur pentru perioade mai îndelungate de timp. Planifică activităţi ziditoare care să-ţi menţină mintea trează, dîndu-i astfel mai puţine prilejuri de a se îndrepta spre gînduri imorale.
ei sexuală devine mai puternică în anumite perioade ale lunii. Sau cineva se poate simţi rănit pe plan afectiv sau deprimat. „Dacă slăbeşti în ziua necazului, mică îţi este puterea“, avertizeazăO ofensivă spirituală
Un tînăr de 27 de ani care a luptat cu obiceiul acesta de cînd avea 11 ani a reuşit, în cele din urmă, să iasă învingător. „A fost o chestiune de trecere la ofensivă“, explică el. „Citeam cel puţin cîte două capitole din Biblie în fiecare zi, fără excepţie.“ El a făcut aceasta fără întrerupere mai bine de trei ani. Un alt creştin sfătuieşte: „Înainte de a merge la culcare, citeşte ceva legat de lucrurile spirituale. Este foarte important ca ultimul gînd din fiecare zi să fie spiritual. Într-un asemenea moment, rugăciunea este extrem de utilă“.
Faptul de a ‘spori totdeauna în lucrul Domnului’, de exemplu în lucrarea de a-i învăţa pe alţii din Biblie, ajută de asemenea (1 Corinteni 15:58). O femeie care şi-a învins obiceiul de a se masturba afirma: „Ceea ce acum mă ajută într-adevăr să evit acest obicei este faptul că, în calitate de evanghelizatoare cu timp integral, mintea şi forţele mele sînt îndreptate în totalitate spre a-i ajuta pe alţii să stabilească relaţii bune cu Dumnezeu“.
Printr-o rugăciune din inimă poţi să-i ceri lui Dumnezeu „puterea care depăşeşte normalul“ (2 Corinteni 4:7, NW). „Vărsaţi-vă inimile înaintea Lui [Dumnezeu]!“ (Psalmul 62:8). O tînără spunea: „Rugăciunea este un mijloc prin care poţi dobîndi imediat forţă. Îţi este de un real folos faptul de a te ruga în momentul în care apare dorinţa“. De asemenea, după ce te trezeşti, şi pe parcursul întregii zile, prezintă-i lui Dumnezeu decizia ta şi roagă-te pentru întărire prin spiritul său sfînt. — Luca 11:13.
Ajutor din partea altora
Dacă eforturile tale personale nu au succes, vorbeşte cu cineva care te poate ajuta, de exemplu cu un părinte sau cu un bătrîn de congregaţie. O tînără ar putea găsi potrivit să se adreseze unei creştine mature (Tit 2:3–5). Un tînăr care ajunsese în pragul disperării afirma: „Într-o seară am discutat cu tata în particular despre asta“. El dezvăluie: „A trebuit să-mi fac mult curaj ca să-i pot spune. Îmi era atît de ruşine, încît plîngeam în timp ce îi vorbeam. Dar n-am să uit niciodată cuvintele lui. Cu un zîmbet încurajator pe faţă, el mi-a spus: «Sînt foarte mîndru de tine!» El ştia prin ce a trebuit să trec pînă să ajung în acest punct. Orice alte cuvinte nu ar fi putut să-mi ridice mai mult moralul şi să-mi întărească hotărîrea.
Apoi tatăl meu mi-a arătat cîteva texte biblice pentru a mă ajuta să înţeleg că nu mersesem «prea departe», a continuat tînărul, precum şi alte cîteva texte biblice pentru a fi sigur că eu am înţeles gravitatea conduitei mele greşite. El mi-a spus «să încerc să mă stăpînesc» o anumită perioadă de timp şi apoi vom discuta din nou. Mi-a spus să nu mă descurajez dacă voi recidiva, dar să încerc să rezist o perioadă mai lungă data viitoare“. După ce a abandonat complet acest obicei, tînărul a adăugat: „De cel mai mare ajutor mi-a fost să ştiu că mai este cineva care îmi cunoaşte problema şi mă ajută“.
În caz de recidivă
După ce a depus eforturi deosebite pentru a scăpa de acest obicei, un tînăr a suferit o recidivă. El a recunoscut: „A fost ca o greutate care mă zdrobea. Mă simţeam foarte nedemn. Apoi mi-am zis: «Am mers prea departe. Oricum nu mă mai bucur de favoarea lui Iehova, aşa că, ce sens mai are să fiu sever cu mine însumi?»“ Totuşi, o recidivă nu înseamnă
că bătălia este pierdută. O fată de 19 ani îşi aminteşte: „La început se întîmpla în fiecare noapte, apoi am început să mă bizui mai mult pe Iehova şi, cu ajutorul spiritului său, acum cedez în faţa tentaţiei doar de cinci sau poate de şase ori pe an. După aceea îmi este foarte ruşine, dar, după fiecare eşec, mă simt mai puternică în faţa tentaţiei următoare“. Astfel, treptat, ea este pe cale de a cîştiga lupta.Cînd apare o recidivă, cercetează ce a condus la aceasta. Un tînăr spune: „Revăd ceea ce am citit sau am gîndit. Aproape întotdeauna pot identifica motivul acelui pas greşit, iar aceasta îmi dă posibilitatea să mă corectez“.
Recompensa unei lupte eficiente
Un tînăr care a învins obiceiul masturbării spunea: „De cînd am depăşit problema, pot să păstrez o conştiinţă curată în faţa lui Iehova şi acesta este un sentiment pe care nu l-aş schimba pentru nimic în lume!“
Într-adevăr, o conştiinţă curată, un respect de sine mai mare, o forţă morală mai puternică şi o relaţie mai strînsă cu Dumnezeu, toate sînt recompense ale unei lupte eficiente împotriva masturbării. O tînără care a reuşit, în cele din urmă, să învingă această practică spunea: „Credeţi-mă, victoria asupra acestui obicei merită toate eforturile“.
Întrebări pentru discuţie
◻ De ce este periculos să stărui asupra gîndurilor erotice? Ce poate să facă un tînăr sau o tînără pentru a-şi îndrepta atenţia spre altceva?
◻ Ce măsuri de precauţie îşi poate lua un tînăr pentru a învinge tentaţia de a recurge la masturbare?
◻ De ce este folositoare o ofensivă spirituală?
◻ Ce rol joacă rugăciunea în învingerea acestui obicei?
◻ De ce este util să ai încredere în cineva dacă ai vreo problemă în această privinţă?
[Chenarul/Fotografia de la paginile 208, 209]
Pornografia — creează obişnuinţă şi este periculoasă!
„Pornografia se află peste tot: te plimbi pe stradă — este afişată pe standurile de reviste“, îşi aminteşte Ronald, în vîrstă de 19 ani. „Unii dintre profesorii noştri obişnuiau să aducă la şcoală reviste porno şi să le citească la cancelarie în timp ce aşteptau ora următoare.“ Într-adevăr, mulţi oameni de diferite vîrste, medii sociale şi niveluri de educaţie sînt cititori avizi de literatură pornografică. Un tînăr pe nume Mark a spus: „Cînd citeam reviste pornografice şi vedeam fotografiile, era ceva excitant! . . . Aşteptam cu nerăbdare noile numere ale acestor reviste, fiindcă recitirea celor pe care le parcursesem deja nu-mi mai provoca aceeaşi excitaţie. Îţi creează obişnuinţă“. Dar este oare un obicei bun?
Pornografia are un mesaj degradant: „Relaţiile sexuale sînt doar pentru plăcerea personală“. Ea este saturată, în mare parte, de violuri şi violenţă sadică. Mulţi amatori constată în scurt timp că formele „blînde“ nu mai sînt stimulatoare de senzaţii, aşa încît vor căuta poze sau filme şi mai obscene! Ernest van den Haag, lector la Universitatea din New York, a spus: „Pornografia ne invită să-i vedem pe alţii doar ca pe nişte bucăţi de carne, nişte obiecte de exploatare de dragul propriilor noastre senzaţii de plăcere“.
Pornografia prezintă şi un punct de vedere fals, idolatru asupra relaţiilor sexuale, care duce deseori la probleme conjugale. O tînără soţie spunea: „Citirea revistelor pornografice mi-a trezit dorinţa de a practica cu soţul meu lucrurile anormale prezentate acolo. Aceasta a dus la o frustrare continuă şi la decepţie pe plan sexual“. În 1981 a fost efectuat un sondaj în rîndul cîtorva sute de femei cu privire la efectele pornografiei asupra relaţiilor lor cu partenerii de viaţă care citeau materiale pornografice. Aproape jumătate au menţionat că acest lucru a provocat probleme grave. El a distrus efectiv căsnicii şi a
rupt legături de logodnă. O soţie se lamenta: „Nu pot decît să presupun, din necesitatea [soţului meu] şi din dorinţa de a şi-o satisface cu ajutorul pornografiei, că eu îi sînt insuficientă . . . Mă rog la Dumnezeu să fiu o femeie care să-l poată satisface, însă el preferă plasticul şi hîrtia, iar această nevoie a lui a distrus o parte din mine . . . Pornografia este . . . împotriva iubirii. Ea este un lucru urît, crud şi distrugător“.Cel mai îngrijorător lucru pentru tinerii creştini este însă faptul că pornografia acţionează direct împotriva eforturilor cuiva de a fi curat în ochii lui Dumnezeu (2 Corinteni 6:17—7:1). Biblia arată că „în urma împietririi inimii lor“ unele persoane din trecut „şi-au pierdut orice pic de simţire, s-au dedat la desfrînare, ca să practice cu lăcomie orice fel de necurăţie“ (Efeseni 4:18, 19). Ai dori să suferi o astfel de degradare? Nu uita, orice tangenţă cu pornografia, chiar şi ocazională, poate avea un efect de desensibilizare a conştiinţei. Ea i-a condus pe unii tineri creştini la masturbare şi, mai rău încă, la imoralitate sexuală. Este înţelept deci să depunem toate eforturile pentru a evita pornografia.
„De multe ori, pornografia este exact sub ochii mei“, spune tînărul Darryl. „Aşa că sînt obligat să o văd la prima privire; dar nu sînt obligat să o mai privesc a doua oară.“ Refuză, prin urmare, să priveşti locurile unde este afişată şi refuză să le permiţi colegilor tăi de clasă să te constrîngă să o priveşti. Aşa cum s-a gîndit Karen, în vîrstă de 18 ani, „ca persoană imperfectă, este destul de dificil să-mi concentrez mintea asupra unor lucruri caste şi demne de laudă. Nu ar fi oare şi mai dificil dacă aş citi în mod intenţionat materiale pornografice?“
[Legenda fotografiei de la pagina 206]
„Rugăciunea este un mijloc prin care poţi dobîndi imediat forţă. Îţi este de un real folos faptul de a te ruga în momentul în care apare dorinţa“