Visoka pesem 2:1-17
2 Navadni žafran z obalne nižine* sem,lilija iz dolin.«+
2 »Kakor lilija med trnjemje moja draga med dekleti.«
3 »Kakor jablana med gozdnim drevjemje moj dragi med mladeniči.
Hrepenim po tem, da bi se usedla v njegovo senco.
Njegov sadež je sladek mojim ustom.
4 Pripeljal me je v hišo, kjer je gostija,*in nad menoj je plapolal prapor njegove ljubezni.
5 Okrepčajte me z rozinovimi hlebčki*,+poživite me z jabolki,ker sem bolna od ljubezni.
6 Njegova levica je pod mojo glavo,njegova desnica me objema.+
7 O jeruzalemska dekleta*,prisezite mi pri gazelah+ in košutah na polju,da ne boste vzbujale in razvnemale v meni ljubezni, če se sama ne prebudi.+
8 Svojega dragega slišim!
Glejte! Prihaja,vzpenja se po gorah, skače po hribih.
9 Moj dragi je podoben gazeli, podoben je mlademu jelenu.+
Stoji pred našim zidom,gleda skozi okna,pogleduje skozi zamrežena okna.
10 Moj dragi mi govori:
‚Pridi, moja draga,lepotica moja, pojdi z menoj!
11 Zime* je konec,nehalo je deževati.
12 Po deželi se že vse razcveta,+čas obrezovanja je prišel+in petje grlice se sliši v naši deželi.+
13 Prve fige so dozorele,+po zraku se širi prijeten vonj cvetoče vinske trte.
Vstani, moja draga, in pridi,lepotica moja, pojdi z menoj!
14 Golobica moja, pridi iz skalnega zavetja,+zavetja strme pečine.
Daj, da te vidim, da slišim tvoj glas,+saj je tvoj glas prijeten in tvoj videz prikupen.‘«+
15 »Polovite nam lisice,mlade lisice, ki uničujejo vinograde,saj so naši vinogradi v cvetju.«
16 »Moj dragi je moj in jaz sem njegova.+
Med lilijami pase čredo.+
17 Hitro se vrni, moj dragi,preden zapiha dnevni vetrič in sence zbežijo.
Vrni se hitro kakor gazela,+ kakor mlad jelen+ na gorah, ki naju ločujejo*.