Pozorujeme svet
Pozorujeme svet
Je to psí život
„Austrália vynakladá viac prostriedkov na domácich miláčikov než na zahraničnú pomoc,“ uvádzajú noviny The Sydney Morning Herald. „Záchranné vesty pre psov, diamantové šperky a osviežovače dychu pre domácich miláčikov patria medzi položky, na ktoré teraz Austrálčania utrácajú ročne 2,2 miliardy austrálskych dolárov.“ Jason Gram, majiteľ obchodu s domácimi zvieratami, si za posledné desaťročie všimol zmenu postoja voči domácim miláčikom. „Psy obyčajne bývali na dvore, mali veľa bĺch a obhrýzali nejakú kosť,“ povedal. „Teraz sú vnútri, sedia na páperových posteliach a majú štrasové obojky.“ Poznamenal však, že táto zmena prospieva obchodu, lebo so psami sa teraz zaobchádza ako s členmi rodiny a majitelia ich zahŕňajú drahým tovarom. Kým o niektorých domácich miláčikov je „postarané, akoby mali ľudské potreby, túžby a estetické hodnoty,“ hovorí sa v novinách, nie sú „žiadne dôkazy, že by psy uprednostňovali hračku za 50 dolárov pred hračkou za 5 dolárov. Ale rozmaznávanie zjavne uspokojuje potrebu majiteľov, ktorí túžia prejaviť lásku.“
Znečistenie hlukom
Nadbytočný hluk veľmi často znižuje kvalitu života ľudí, ktorí žijú v mestách. Podľa Svetovej zdravotníckej organizácie môže mať hluk dokonca negatívny vplyv na ich zdravie, uvádza sa v španielskych novinách ABC. Škodlivé účinky znečistenia hlukom uznal aj Ústavný súd v Španielsku, keď rozhodol v neprospech jedného zábavného podniku, ktorý bol obvinený z porušenia mestského zákazu o znečistení hlukom. Súd uviedol, že nadbytočný „hluk porušuje základné právo človeka chrániť si morálnu a fyzickú integritu, osobné a rodinné súkromie a nedotknuteľnosť svojho domova“. Podľa súdu vážne znečistenie hlukom by mohlo viesť k „poškodeniu sluchu, spánkovým poruchám, neuróze, vysokému krvnému tlaku a väčšej agresivite“.
Mladé obete vojny
Podľa Detského fondu Organizácie Spojených národov sa odhaduje, že z 800 000 ľudí, ktorí boli zmasakrovaní počas rasových nepokojov v Rwande, bolo až 300 000 detí, píše sa v nemeckých novinách Leipziger Volkszeitung. Odhaduje sa, že viac ako 100 000 detí v Rwande žije v domácnostiach bez prítomnosti dospelých. „Ich každodenný život je poznačený extrémnou chudobou,“ píše sa v novinách.
Udržiavanie si bystrej mysle
„Keď ľudia hovoria dvoma jazykmi, pomáha im to udržať si bystrú myseľ počas starnutia,“ píše sa v novinách Toronto Star. Psychologička Yorskej univerzity Ellen Bialystoková testovala poznávacie schopnosti 104 dospelých vo veku 30 až 59 rokov a 50 dospelých vo veku 60 až 88 rokov. Všetci mali podobné vzdelanie a výšku príjmov. V každej vekovej skupine polovica účastníkov hovorila dvoma jazykmi. Každého účastníka požiadali, aby vykonal jednoduchú úlohu, pri ktorej si mal vybrať z dvoch protichodných možností, zatiaľ čo merali čas reakcie. „Tí, ktorí hovorili dvoma jazykmi, boli v teste rýchlejší než tí, ktorí hovorili iba jedným,“ uvádzalo sa v novinách. Podľa Bialystokovej ľudia hovoriaci dvoma jazykmi majú vždy dve jazykové možnosti a ich mozog si musí zvoliť správny jazyk, v ktorom odpovedať. „Táto mozgová gymnastika chráni mozog tým, že bráni prirodzenému spomaľovaniu výkonných procesov, ktoré nastáva vekom.“
„Politicky korektná“ Biblia?
„Obľúbené modlitby a žalmy z Biblie boli radikálne prepracované do novej anglikánskej modlitebnej knižky v snahe podnietiť verných, aby sa zamysleli nad problémami, ako je dlh tretieho sveta a voľný obchod,“ uvádza sa v správe spravodajskej agentúry Reuters. The Pocket Prayers for Peace and Justice (Vreckové vydanie modlitieb za mier a spravodlivosť) nahrádza Ježišove slová z modlitby Otčenáš: „Chlieb náš každodenný daj nám dnes“ slovami: „Dávaš nám dnes náš každodenný chlieb, keď sa nám darí znova získať späť naše pozemky alebo dostať spravodlivejšie mzdy.“ Podobne slová: „I keby som mal ísť tmavou dolinou“ z 23. žalmu boli vyňaté a nahradené slovami: „Ak aj vypukne rozsiahly násilný konflikt, nebudem sa báť, Pane.“ Tradicionalisti nazvali túto novú 96-stranovú knižku „znevažujúcou, a preto rúhavou“, ako aj „hrubou a urážlivou,“ píše sa v londýnskych novinách The Daily Telegraph.
Potraty z ekonomických dôvodov
Na rozdiel od názoru mnohých „väčšinu pacientok podstupujúcich potrat v Austrálii netvoria promiskuitné dospievajúce dievčatá, ale vydaté [ženy] strednej spoločenskej vrstvy,“ píše sa v novinách The Sydney Morning Herald. Keďže manželia pracujú na plný úväzok a manželky na polovičný úväzok, rozhodnutie nemať deti často vyplýva z ekonomických dôvodov. „Materstvo má negatívny vplyv na kariéru a na finančnú situáciu,“ hovorí Peter McDonald, profesor demografie na Austrálskej národnej univerzite. „Výška príjmu, ktorú [ženy] môžu získať bez dieťaťa, je veľmi veľká, ale ak majú dieťa, utrpia stratu.“ Podľa novín Herald je každé tretie tehotenstvo v Austrálii ukončené potratom.
„Spoznajte priateľov svojho dieťaťa“
V Spojených štátoch „bola u dospievajúcich, ktorí povedali, že aspoň polovica ich priateľov je sexuálne aktívna, 31-krát vyššia pravdepodobnosť, že sa opijú, 5,5-krát vyššia pravdepodobnosť, že budú fajčiť, a 22,5-krát vyššia pravdepodobnosť, že už vyskúšali marihuanu,“ uvádza sa v novinách The New York Times. Na prieskume vedenom americkým Národným centrom pre závislosť a zneužívanie návykových látok pri Kolumbijskej univerzite sa zúčastnilo 500 rodičov a 1000 mladých vo veku 12 až 17 rokov. Joseph A. Califano ml., predseda a prezident centra, povedal: „Pre rodičov detí vo veku 12 až 17 rokov je tu jasná správa: uistite sa, že viete, ako sa vaše dieťa správa na schôdzkach s niekým opačného pohlavia a spoznajte priateľov svojho dieťaťa.“ Dodal: „Rodičia, ktorí sa pri večeri s deťmi rozprávajú o témach ako pestovanie známosti a užívanie drog a alkoholu, s väčšou pravdepodobnosťou pomôžu svojim deťom vyrásť bez toho, aby užívali drogy.“
Sebapoškodzovanie medzi mladými
„Británia má najvyšší pomer zaznamenaných prípadov sebapoškodzovania v Európe,“ hovorí sa v londýnskych novinách The Times. Každý rok britská pohotovostná služba rieši 150 000 prípadov, v ktorých si ľudia schválne ublížili, napríklad sa porezali. Tento problém je najbežnejší u mladých. „Hoci mladé ženy, ktoré si ubližujú, počtom prevyšujú mladých mužov v pomere sedem k jednému, od 80. rokov 20. storočia sa zaznamenané prípady u mužov zdvojnásobili,“ uvádza sa v novinách The Times. Zdá sa, že títo ľudia si ubližujú preto, že je to pre nich „spôsob, ako sa vyrovnať s citovou bolesťou alebo ako reagovať na emocionálnu necitlivosť“. Podľa Andrewa McCullocha z Nadácie duševného zdravia čísla „môžu byť dôkazom rastúcich problémov, ktorým naši mladí čelia, alebo rastúcej neschopnosti reagovať na tieto problémy“.