Biblická kniha číslo 8 — Rút
Biblická kniha číslo 8 — Rút
Pisateľ: Samuel
Miesto písania: Izrael
Písanie dokončené: asi 1090 pred n. l.
Zahrnuté obdobie: 11 rokov vlády sudcov
1. a) Prečo je kniha Rút viac ako iba príbehom lásky? b) Aká zvláštna zmienka o Rút je v Biblii?
KNIHA Rút je ľúbezný príbeh, rozvíjajúci sa do krásneho vzťahu lásky Boáza a Rút. Avšak nie je to iba milostná selanka. Jej cieľom nie je pobaviť. Kniha stavia do stredu pozornosti Jehovovo predsavzatie priviesť dediča Kráľovstva a vyvyšuje jeho milujúcu láskavosť. (Rút 1:8; 2:20; 3:10) Nesmiernu Jehovovu lásku je vidno, keď vyberá Moábčanku, bývalú ctiteľku pohanského boha Kemoša, ktorá sa obrátila na pravé náboženstvo, aby sa stala predkom Ježiša Krista. Rút je jednou zo štyroch žien vymenovaných v rodokmeni od Abraháma k Ježišovi. (Mat. 1:3, 5, 16) Rút spolu s Ester sú jediné dve ženy, podľa ktorých sú nazvané biblické knihy.
2. Kedy sa stali udalosti knihy Rút, kedy bola kniha napísaná a kým?
2 „A stalo sa, keď sudcovia vykonávali právo...“ Týmito úvodnými slovami začína kniha Rút svoje vzrušujúce rozprávanie. Zároveň z toho vidíme, že kniha bola napísaná neskôr, v dobe izraelských kráľov. Avšak udalosti, o ktorých kniha hovorí, zahŕňa obdobie asi 11 rokov v dobe sudcov. Hoci nie je uvedené meno pisateľa, pravdepodobne ním bol Samuel, ktorý zrejme napísal aj knihu Sudcov. Bol vynikajúcou vernou osobnosťou na začiatku doby kráľov. Záverečné verše naznačujú, že už vzrástol význam Dávida, a preto môžeme spísanie knihy zaradiť do roku 1090 pred n. l. Samuel, ktorý bol dobre oboznámený s Jehovovým sľubom „leva“ z kmeňa Júda a ktorého Jehova použil, aby pomazal Dávida z tohto kmeňa za kráľa v Izraeli, mal určite hlboký záujem o vytvorenie záznamov rodokmeňa až po Dávida. — 1. Mojž. 49:9, 10; 1. Sam. 16:1, 13; Rút 1:1; 2:4; 4:13, 18–22.
3. Ktoré skutočnosti potvrdzujú kanonicitu Rút?
3 Kanonická vierohodnosť Rút nebola nikdy spochybňovaná. Dostatočne ju potvrdilo to, že Jehova inšpiroval zaradenie Rút do Ježišovho rodokmeňa v Matúšovi 1:5. Židia vždy uznávali knihu Rút ako časť hebrejského kánona. Preto nás neprekvapuje, že zlomky tejto knihy boli nájdené medzi inými kanonickými knihami vo zvitkoch od Mŕtveho mora, ktoré boli objavované od roku 1947. A navyše, kniha Rút je v plnom súlade s Jehovovými predsavzatiami v súvislosti s Kráľovstvom, aj s požiadavkami Mojžišovho Zákona. Izraeliti síce mali zákaz uzatvárať manželstvá s modlárskymi Kanaančanmi a Moábčanmi, ale nevylučovalo to cudzincov ako Rút, ktorá radostne prijala uctievanie Jehovu. Zákon o výplatnom a švagrovskom manželstve sa v knihe Rút dodržuje do najmenších podrobností. — 5. Mojž. 7:1–4; 23:3, 4; 25:5–10.
OBSAH RÚT
4. Pred akým rozhodnutím stojí Rút, a čo naznačuje jej voľba vzhľadom na jej spôsob uctievania?
4 Rozhodnutie Rút pridŕžať sa Noemy (1:1–22). Príbeh sa začína v období hladu v Izraeli. Muž z Betlehema, Elimelech, prekročí Jordán so svojou manželkou Noemou a s dvoma synmi, Machlónom a Kiljonom, aby sa na čas usadil v moábskej krajine. Synovia sa tam oženia s Moábčankami Orpou a Rút. V rodinnom kruhu dochádza k tragédii. Najprv zomrie otec, a neskôr jeho dvaja synovia. Zostanú tri bezdetné vdovy a nemajú po Elimelechovi žiadneho potomka. Noema počuje, že Jehova opäť obrátil pozornosť na Izrael a dal svojmu ľudu chlieb, a preto sa rozhodne vrátiť do svojho rodného Judska. Nevesty sa vydajú na cestu s ňou. Noema na ne nalieha, aby sa vrátili do Moábu a úctivo žiada Jehovu, aby im vo svojej milujúcej láskavosti zaobstaral manželov z ich vlastného ľudu. Orpa sa nakoniec „vrátila k svojmu ľudu a k svojim bohom“, ale Rút, úprimná a silná vo svojom obrátení na Jehovovo uctievanie, sa pridŕža Noemy. Krásne vyjadruje svoje rozhodnutie: „Kam ideš ty, pôjdem i ja, a kde stráviš noc ty, tam ju strávim ja. Tvoj ľud bude mojím ľudom a tvoj Boh bude mojím Bohom. Kde zomrieš ty, tam zomriem i ja, a tam budem aj pochovaná. Kiež mi Jehova tak urobí a k tomu pridá, keby mňa a teba malo odlúčiť niečo iné než smrť.“ (1:15–17) Ale ovdovená a bezdetná Noema, ktorej meno znamená „moja príjemnosť“, navrhuje pre seba meno Mara, čo znamená „horká“.
5. Aké znamenité vlastnosti prejavuje Rút a ako ju Boáz povzbudzuje?
2:1–23). Po príchode do Betlehema dostane Rút od Noemy dovolenie paberkovať pri zbere jačmeňa. Všimne si ju Boáz, majiteľ pola, starší Žid a blízky príbuzný jej svokra Elimelecha. Aj keď jej Boží zákon poskytuje právo na paberkovanie, prejaví Rút pokoru a prosí o dovolenie, aby smela pracovať na poli. (3. Mojž. 19:9, 10) Ochotne ho dostane a Boáz jej ponúka, aby paberkovala iba na jeho poli s jeho mladými ženami. Hovorí, že počul o jej vernom správaní voči Noeme, a povzbudzuje ju: „Kiež Jehova odmení spôsob tvojho konania a kiež sa ti dostane dokonalej odmeny od Jehovu, Boha Izraela, pod ktorého krídla si prišla hľadať útočište.“ (Rút 2:12) V ten večer sa Rút štedro rozdelí s Noemou o plody svojej práce a vysvetlí, že jej úspech pri paberkovaní možno pripočítať Boázovej dobrej vôli. Noema v tom vidí Jehovovu ruku a hovorí: „Nech je požehnaný od Jehovu, ktorý neopustil svoju milujúcu láskavosť k živým i mŕtvym... Ten muž je naším príbuzným. Je jedným z našich výplatcov.“ (2:20) Áno, Boáz je blízky príbuzný, ktorý môže podľa zákona vzbudiť pre Noemu potomstvo v mene mŕtveho Elimelecha. Rút pokračuje v paberkovaní na Boázových poliach až do konca jačmennej a pšeničnej žatvy.
5 Rút paberkuje na Boázovom poli (6. Ako Rút požiada o manželstvo s výplatcom, a ako jej Boáz odpovie?
6 Boáz ako výplatca sa žení s Rút (3:1–4:22). Noema priveľmi zostarla na to, aby mohla porodiť potomka, a preto teraz poučuje Rút, aby ju zastúpila v manželstve s výplatcom. V takomto dôležitom ročnom období bývalo zvykom, aby majiteľ pôdy osobne dohliadal na previevanie obilia. To sa robilo večer, aby sa využil vánok, vejúci po horúcom dni. Boáz zvyčajne spal na mlatovisku, a tam ho Rút nájde. Potichu k nemu prichádza, odokrýva ho pri nohách a ľahne si. Keď sa Boáz o polnoci prebudí, dáva sa mu Rút spoznať a podľa zvyčajného postupu, ktorý zachovávajú ženy s nárokom na právo švagrovského manželstva, ho žiada, aby cez ňu rozprestrel svoju suknicu. * Boáz vyhlasuje: „Kiež ťa Jehova požehná, dcéra moja,“ a chváli ju, že nešla z vášne alebo žiadostivosti za mladými mužmi. Rút ani nepomyslí na ponuku k nečistému vzťahu a získava povesť „znamenitej ženy“. (3:10, 11) Teraz jej však Boáz hovorí, že existuje ešte iný výplatca, ktorý je bližším príbuzným ako on; ráno sa s ním o tom poradí. Rút mu zostáva ležať pri nohách až do skorého rána. Potom ju Boáz obdaruje obilím a ona sa vracia k Noeme, ktorá sa jej dychtivo vypytuje na výsledok.
7. Ako Boáz zariaďuje manželstvo a aké požehnanie z toho vyplynie?
7 Boáz ide za rána k mestskej bráne, aby vyhľadal výplatcu. Berie desať starších mužov mesta ako svedkov a dáva tomuto bližšiemu príbuznému prvú príležitosť, aby vyplatil všetko, čo patrilo Elimelechovi. Urobí to? Jeho okamžitá odpoveď je áno, keď sa zdá, že by mohol rozmnožiť svoje bohatstvo. Keď sa však dozvedá o požiadavke švagrovského manželstva s Rút, začne sa obávať o svoje vlastné dedičstvo. Podľa zákona naznačuje svoje odmietnutie tak, že si vyzuje sandál. V biblickej správe zostáva bez mena, je o ňom iba potupná zmienka ako o nejakom „Tak–a–tak“. Potom, pred tými istými svedkami Boáz kupuje Rút ako svoju manželku. Z nejakého sebeckého dôvodu? Nie, robí to preto, aby „meno mŕtveho muža nebolo odrezané“. (4:1, 10) Všetci prizerajúci prosia Jehovu, aby požehnal tomuto láskyplnému usporiadaniu. Toto požehnanie sa skutočne ukáže ako podivuhodné. Boázovi, už staršiemu mužovi, porodí Rút syna, a Noema sa stáva pestúnkou dieťaťa. Je nazvaný ‚Noemin syn‘ a pomenovaný Obéd. — 4:17.
8. Čo ďalej naznačuje, že príchod sľúbeného Semena riadi Jehova?
8 Záverečné verše knihy Rút podávajú rodokmeň od Pereca cez Boáza po Dávida. Niektorí kritici tvrdili, že tu nie sú uvedené všetky generácie, pretože časové obdobie je príliš dlhé pre tak málo osôb. Je to pravda? Alebo bol každý požehnaný veľmi dlhým vekom a synom, až keď bol starý? Tento názor je zrejme správny, pretože stavia do popredia myšlienku, že sľúbené Semeno neprichádza prirodzenou silou človeka, ale Jehovovým usporiadaním a z jeho nezaslúženej láskavosti. Pri iných príležitostiach prejavil Jehova svoju moc podobným spôsobom, napríklad pri narodení Izáka, Samuela a Jána Krstiteľa. — 1. Mojž. 21:1–5; 1. Sam. 1:1–20; Luk. 1:5–24, 57–66.
PREČO JE UŽITOČNÁ
9. V akých ohľadoch sú hlavné osoby drámy Rút znamenitým príkladom pre nás dnes?
9 Táto nádherná správa je určite užitočná, pretože pomáha budovať silnú vieru v tých, ktorí milujú spravodlivosť. Všetky hlavné postavy v tejto vzrušujúcej dráme preukázali vynikajúcu vieru v Jehovu a „dostali svedectvo prostredníctvom svojej viery“. (Heb. 11:39) Pre nás dnes sú znamenitými príkladmi. Noema prejavila hlbokú dôveru v Jehovovu milujúcu láskavosť. (Rút 1:8; 2:20) Rút ochotne opustila rodnú krajinu a držala sa Jehovovho uctievania; preukázala, že je verná, poddajná a ochotná pracovať. Boáz si veľmi cenil Jehovov zákon, pokorne sa podvolil a konal Jehovovu vôľu, a jeho láska k vernej Noeme a usilovnej Rút ho viedli k použitiu svojej výsady a uzavrel manželstvo výplatcu.
10. Prečo by mala správa v Rút posilniť našu dôveru v sľuby o Kráľovstve?
10 Okolnosť, že Jehova je zakladateľom manželstva, a v tomto prípade manželstva s výplatcom, slúži k jeho cti. Jehova usporiadal manželstvo Boáza a Rút, a požehnal mu podľa svojej milujúcej láskavosti. Použil ich ako prostriedok na zachovanie nepretržitej Júdovej kráľovskej línie po Dávida, a nakoniec po väčšieho Dávida, Ježiša Krista. Jehovova bdelá starostlivosť, aby uplatnením jeho zákonného opatrenia prišiel dedič Kráľovstva, by mala posilniť našu istotu a viesť nás, aby sme sa s dôverou tešili na splnenie všetkých sľubov o Kráľovstve. Mala by nás povzbudiť, aby sme usilovne pracovali v novodobom diele žatvy s dôverou v dokonalú odmenu od Jehovu, Boha duchovného Izraela, pod ktorého ‚krídla sme prišli hľadať útočište‘ a ktorého predsavzatie s Kráľovstvom tak slávne postupuje k svojmu úplnému uskutočneniu. (2:12) Kniha Rút je ďalším podstatným článkom v správe, ktorá vedie k tomuto Kráľovstvu!
[Poznámka pod čiarou]
^ 6. ods. Insight on the Scriptures, zv. 2, strana 829.
[Otázky]