Ovčince a pastier
Kapitola 80
Ovčince a pastier
JEŽIŠ je v Jeruzaleme na sviatku zasvätenia čiže chanukka, sviatku, ktorý oslavuje znovuzasvätenie chrámu Jehovovi. Asi dvesto rokov predtým, roku 168 pred n. l., dobyl Jeruzalem Antiochos IV. Epifanes a znesvätil chrám a jeho oltár. Po troch rokoch však bol Jeruzalem dobytý späť a chrám znova zasvätený. Odvtedy sa každoročne oslavovalo nové zasvätenie.
Tento sviatok zasvätenia sa slávi 25. kisleva, čo je židovský mesiac, ktorý zodpovedá druhej polovici novembra a prvej polovici decembra podľa nášho novodobého kalendára. Do pamätného pesachu roku 33 n. l. teda zostáva už len niečo vyše sto dní. Je obdobie chladného počasia, a preto ho apoštol Ján nazýva čas zimy.
Ježiš teraz používa znázornenie, v ktorom sa zmieni o troch ovčincoch a o svojej úlohe Znamenitého Pastiera. Prvý ovčinec, o ktorom hovorí, je totožný s usporiadaním mojžišovskej zmluvy Zákona. Zákon slúžil ako plot, ktorý oddeľoval Židov od skazonosných zvykov ľudí, ktorí neboli v tejto zvláštnej zmluve s Bohom. Ježiš vysvetľuje: „Pravdivo, pravdivo vám hovorím: Ten, kto nevchádza dverami do ovčinca, ale prelezie inokade, je zlodej a lupič. Ale ten, kto vchádza dverami, je pastier oviec.“
Prišli už iní a vyhlasovali sa za Mesiáša čiže Krista, ale neboli tým pravým pastierom, o ktorom Ježiš ďalej hovorí: „Tomu vrátnik otvára a ovce počujú jeho hlas a on volá svoje ovce po mene a vyvádza ich von. . . Cudzieho istotne nebudú nasledovať, ale utečú od neho, lebo nepoznajú hlas cudzích.“
„Vrátnik“ prvého ovčinca bol Ján Krstiteľ. Ján ako vrátnik ‚otvoril‘ Ježišovi tak, že ho ukázal symbolickým ovciam ako toho, kto ich vyvedie na pastvu. Tieto ovce, ktoré Ježiš volá po mene a vyvádza, sú časom vpustené do iného ovčinca, ako vysvetľuje: „Pravdivo, pravdivo vám hovorím: Ja som tie dvere oviec“, teda dvere nového ovčinca. Keď Ježiš uzavrie so svojimi učeníkmi novú zmluvu a na Letnice na nich z neba vyleje svätého ducha, sú vpustení do tohto nového ovčinca.
Ježiš svoju úlohu ďalej vysvetľuje: „Ja som tie dvere; ktokoľvek vchádza cezo mňa, bude zachránený a bude vchádzať a vychádzať a nájde pastvu... Prišiel [som], aby mali život a mohli ho mať v hojnosti... Ja som znamenitý pastier a poznám svoje ovce a moje ovce poznajú mňa, tak ako Otec pozná mňa a ja poznám Otca; a ja sa vzdávam svojej duše v prospech oviec.“
Ježiš svojich nasledovníkov nedávno utešoval slovami: „Neboj sa, malé stádo, lebo Otec schválil dať vám kráľovstvo.“ Toto malé stádo, ktoré má nakoniec 144 000 členov, vchádza do tohto nového čiže druhého ovčinca. Ale Ježiš ďalej poznamenáva: „Mám iné ovce, ktoré nie sú z tohto ovčinca; aj tie privediem, a budú počúvať môj hlas, a stanú sa jedným stádom jedného pastiera.“
Keď „iné ovce“ nie sú z „tohto ovčinca“, musia byť z iného, tretieho ovčinca. Tieto druhé dva ovčince čiže košiare majú rôzne určenia. „Malé stádo“ v jednom ovčinci bude vládnuť s Kristom v nebi a „iné ovce“ v druhom ovčinci budú žiť na rajskej zemi. Napriek tomu, že sú vo dvoch ovčincoch, ovce na seba nežiarlia a ani sa necítia umelo oddelené, veď, ako hovorí Ježiš, ‚stávajú sa jedným stádom‘ pod ‚jedným pastierom‘.
Znamenitý Pastier Ježiš Kristus ochotne dáva dušu za obidva ovčince. „Ja sa jej vzdávam sám od seba,“ hovorí. „Mám oprávnenie vzdať sa jej, a mám oprávnenie zasa ju prijať. Tento príkaz som dostal od svojho Otca.“ Keď to Ježiš povie, medzi Židmi nastane rozdelenie.
Mnohí zo zástupu hovoria: „Má démona a je šialený. Prečo ho počúvate?“ Ale iní odpovedajú: „Toto nie je reč posadnutého démonom.“ Potom dodávajú zrejme s narážkou na muža slepého od narodenia, ktorého pred niekoľkými mesiacmi uzdravil: „Či môže démon otvoriť oči slepým?“ Ján 10:1–22; 9:1–7; Lukáš 12:32; Zjavenie 14:1, 3; 21:3, 4; Žalm 37:29.
▪ Čo je sviatok zasvätenia a kedy sa slávi?
▪ Čo je prvý ovčinec a kto je jeho vrátnikom?
▪ Ako vrátnik otvára Pastierovi a kde sú potom vpustené ovce?
▪ Kto tvorí dva ovčince Znamenitého Pastiera a koľko stád sa z nich stáva?