Да ли да се истетовирам?
Млади питају. . .
Да ли да се истетовирам?
„Неке тетоваже су баш лепе. Права су уметничка дела“ (Џејлин). a
„Две године сам маштала о томе како би изгледала моја прва тетоважа“ (Мишел).
ТЕТОВАЖЕ се могу видети на сваком кораку — или барем тако изгледа. Њима се размећу рок звезде, спортисти, топ-модели и филмске звезде. Многи тинејџери следе њихов пример и поносно показују тетоваже на раменима, рукама, чланцима и у пределу струка. Ендру тврди: „Тетоваже су страва. Твоја је ствар да ли ћеш је имати или не.“
World Book Encyclopedia објашњава: „Тетовирање је поступак трајног сликања по телу. Врши се убадањем коже помоћу зашиљеног штапића, коске или игле умочене у пигмент од природне боје.“
Иако је веома тешко направити тачну статистику, према једном извору у Сједињеним Државама 25 посто особа узраста од 15 до 25 година има тетоважу. Сенди каже: „То је веома популарно.“ Зашто се неким младима толико свиђају тетоваже?
Зашто толико популарно?
Неки сматрају да тетовирање представља упечатљив начин за изражавање романтичних осећања. Мишел каже: „Мој брат је на чланку истетовирао име своје девојке.“ Па, где је ту проблем? „Више се не забавља с њом.“ Часопис Teen наводи да „доктори процењују да се више од 30 посто свих уклањања тетоважа врши код тинејџерки које желе да се отарасе имена бившег дечка“.
Неки млади гледају на тетоваже као на уметничка дела. Други их сматрају симболом независности. „Ја управљам својим животом“, рекла је Џози, а затим је у вези са својом тетоважом додала: „То је била једина важнија одлука коју сам икада донела.“ Тетовирање омогућава неким младима да пробају нешто ново — да осете да имају
контролу над својим изгледом. Тетоваже такође могу бити и симбол бунта или алтернативног начина живота. Зато неке од њих садрже срамотне речи и слике или провокативне слогане.Па ипак, већину младих је можда једноставно повукао модни тренд. Међутим, да ли само то што изгледа да сви имају тетоважу значи да би требало да је и ти имаш?
Древна уметност тетовирања
Далеко од тога да је тетовирање пракса новијег датума. У Египту и Либији су пронађене мумије с тетоважама које потичу из времена од неколико стотина година пре Христа. Такве мумије су пронађене и у Јужној Америци. Многи истетовирани ликови су били директно повезани са обожавањем паганских богова. Истраживач Стив Гилберт каже да је „првом познатом тетоважом која је слика нечега, а не нешто апстрактно, представљен бог Бес који је у египатској митологији разуздани бог теревенки.“
Значајно је то што је Мојсијевим законом Божјем народу било забрањено да се тетовира. У Левитској 19:28 стоји: „За мртвацем не режите се по телу своме, нити ударајте на се какових знакова [„не тетовирајте по себи знакове“, NW]. Ја сам Јехова.“ Пагански обожаваоци, као на пример Египћани, тетовирали су имена или симболе својих божанстава на грудима или рукама. Придржавајући се Јеховине забране у вези с тетовираним знаковима, Израелци би се разликовали од осталих народа (Поновљени закони 14:1, 2).
Иако данашњи хришћани нису под Мојсијевим законом, забрана која се у њему налази веома је отрежњавајућа (Ефешанима 2:15; Колошанима 2:14, 15). Уколико си хришћанин, сигурно не желиш да правиш никакве, чак ни привремене знакове по свом телу који вуку на паганство или криво обожавање (2. Коринћанима 6:15-18).
Здравствени ризици
Треба да размислиш и о здрављу. Др Роберт Тамсик, ванредни професор дерматологије, објашњава: „Приликом тога ви заправо пробијате кожу и уносите пигмент у поткожни слој. Иако игла само мало продире, сваки пут када пробушите кожу, ризикујете да зарадите бактеријску или вирусну инфекцију. Мислим да је [тетовирање] уопште гледано нешто веома рискантно.“ Др Тамсик наставља: „Чак и да не дође до инфекције, када је пигмент испод коже увек постоји опасност од алергија, дерматитиса и алергијских реакција које могу проузроковати црвенило коже, отоке, красте и свраб.“
Упркос томе што се тетоваже раде с намером да буду трајне, примењују се разне методе за њихово уклањање — ласерско (спаљивање), хируршко (одсецање), дермабразија (брушење коже жичаном четком како би се уклонили покожица и поткожни слој), салабразија (коришћење сланог раствора којим се натапа тетовирана кожа) и скарификација (уклањање тетоваже киселином и стварањем ожиљка на том месту). Ове методе су скупе и могу бити веома болне. „Болније је уклонити ласером тетоважу него је урадити“, каже се у часопису Teen.
Шта ће други помислити?
Такође би требало да озбиљно размислиш о томе како би то што би се истетовирао могло да утиче на друге, с обзиром да се то многима не свиђа (1. Коринћанима 10:29-33). Једна девојка с Тајвана по имену Ли истетовирала се из чистог ћефа када је имала 16 година. Она је сада 21-годишња службеница. „Смета ми како колеге зуре у моју тетоважу“, признаје Ли. Британски психијатар Теодор Делримпл каже да је тетоважа за многе људе „често видљиви знак да особа... припада некој насилној, бруталној, недруштвеној и криминалној супкултури.“
У једном чланку у часопису American Demographics примећено је нешто слично: „Очигледно је да већина Американаца сматра да је видљиво украшавање тела опасно. Осамдесет пет посто [младих] се слаже са изјавом да ’људи који имају тетоважу на видном месту... треба да буду свесни да ће им овај облик изражавања самог себе вероватно створити неприлике у каријери или личним односима.‘“
Размотри такође да ли би твоја одлука да се истетовираш учврстила или поткопала углед који имаш као хришћанин? Може ли то за друге представљати „повод за спотицање“? (2. Коринћанима 6:3). Истина је да су се неки млади истетовирали на деловима тела који су прекривени одећом. Можда чак ни њихови родитељи не знају за те тајне тетоваже. Али пази! Хитан одлазак код доктора или једноставно туширање у школи након часа физичког може твоју тајну учинити општепознатом! Много је боље да се „у свему... поштено владамо“ и да избегавамо бесмислено обмањивање (Јеврејима 13:18).
Попут свих модних трендова, и тетоваже могу с временом изаћи из моде. Искрено, постоји ли нешто од одеће — било да су то фармерице, мајица, одело, хаљина или ципеле — што ти се толико свиђа да би то носио до краја живота? Наравно да не! Стилови, кројеви и боје се мењају. Међутим, за разлику од одеће, тетоважу не можеш свући. Осим тога, оно што сматраш да је „страва“ са 16 година, можда ти више неће бити толико привлачно када будеш имао 30 година.
Многи су зажалили што су направили трајне промене у свом изгледу. „Урадила сам тетоважу пре него што сам сазнала за Јехову“, каже Ејми. „Трудим се да је сакријем. Срамота ме је када се деси да је други у скупштини виде.“ Шта онда можемо рећи? Размисли пре него што се истетовираш. Немој донети одлуку због које ћеш касније зажалити.
[Фуснота]
a Нека имена су промењена.
[Слика на 26. страни]
Тетоваже често одражавају бунтован животни стил
[Слика на 26. страни]
Многи с временом зажале што су се истетовирали
[Слика на 27. страни]
Размисли пре него што се истетовираш