„Да ли је код затвореника могућа промена?“
„Да ли је код затвореника могућа промена?“
То питање се појавило на насловној страни Пробудите се! од 8. маја 2001. Многи читаоци су изразили захвалност за чланке о тој теми, у оквиру којих је објављен извештај о библијском образовном програму који Јеховини сведоци спроводе у савезном затвору у Атланти (Џорџија, САД). Следе одломци из неких од мноштва примљених писама.
◼ „У затвору сам осам година и за то време могао сам да приметим да Јеховини сведоци постижу прави успех у свом библијском образовном делу међу затвореницима. Док сам био у затвору у Атланти, имао сам предност да контактирам с петорицом Сведока који су споменути у чланку. Осећам велику захвалност за пружену љубав и подршку. Хвала таквој браћи која показују љубав према нама који смо направили грешку, али се трудимо да је исправимо и да будемо боље особе.“ (Р. Џ.)
◼ „Тренутно се налазим у једној казнено-поправној установи, у којој су браћа из локалне скупштине организовала диван програм поучавања. Захваљујући томе, један затвореник се крстио, а ја, будући да сам био искључен из хришћанске скупштине, сада сам поново примљен. Многи други проучавају Библију. Радује ме сазнање да учествујемо у делу поучавања које се одвија широм света. Како је лепо служити Јехови, без обзира где смо!“ (Џ. М.)
◼ „Године 1970, затворен сам због злочина који нисам починио. У затвору сам провео 14 година. Тамо сам почео да проучавам Библију с Јеховиним сведоцима. Њихово поштење и искрено занимање за људе оставили су на мене снажан утисак. Након изласка из затвора, наставио сам да проучавам Библију и убрзо сам се крстио. Још увек понекад осетим незадовољство и гнев због неправде која ми је нанета. Ипак, тада размишљам о томе да ће у блиској будућности Јехова потпуно окончати неправду и патње. Затвореници се могу променити ако следе смернице које се налазе у Библији. Такође могу бити захвални нашој марљивој браћи која улажу време и труд да им помогну — то је оно што ја осећам!“ (Р. Ш.)
◼ „Када сам дошао у затвор, пушио сам, дрогирао се, непристојно се изражавао и нисам поштовао ничији ауторитет. Био сам и члан једне банде. Пре свега тога, био сам искључен из хришћанске скупштине. Сада сам поново примљен и добро напредујем. Захваљујући истини, осећам се као да сам већ на слободи!“ (И. Г.)