Може ли те ишта раставити од љубави Божје?
Може ли те ишта раставити од љубави Божје?
„Убеђен сам да нас ни смрт, ни живот, ни анђели, ни власти, ни садашњост, ни будућност, ни силе, ни висина, ни дубина, нити какво друго створење, неће моћи раставити од Божије љубави, која је у Христу Исусу, Господу нашему“ (Римљанима 8:38, 39, НС).
1. На које све различите начине долази до изражаја Божија љубав?
БОГ је љубав. Он нам сваки дан изражава љубав тиме што нас одржава на животу. Ваздух који удишемо, вода коју пијемо и храна коју једемо — све је то израз љубави Божије. Штавише, то све користи и добрима и злима, ценили они то или не. Исус је то посведочио када је рекао за свог небеског Оца да „он чини да његово сунце излази над злима и добрима, и да киша пада праведнима и неправеднима“ (Матеј 5:45, НС). Свако живо створење на Земљи дужно је да се захвали Богу за то што га одржава на животу (Псалам 145:15, 16).
2. Како је Јехова изразио своју велику љубав према човечанству, и како је Исус показао цењење за Јеховину вољу?
2 За људска створења Божија љубав је превазишла само одржавање садашњег живота које вене попут цвећа и суши се као трава (1. Петрова 1:24). Бог је начинио припреме да човечанство вечно живи: „Јер је
Бог волео толико много свет да је дао свог јединорођеног сина, да сваки — ко верује у њега — не буде уништен, него да има вечни живот“ (Јован 3:16, НС). То је значило велике жртве, као за Оца тако и за Сина. У ноћи пре своје смрти Исус је пао на колена у Гетсиманском врту и молио се у таквим смртним мукама да ’му је зној био као капи крви, које се сливају на земљу’. У том тренутку тескобе Исус је, иако свестан срамоте која се нагомилала на Божијем имену, чак молио да му се одузме та чаша. Ипак је додао: „Али не што ја хоћу, него што ти хоћеш“ (Лука 22:44; Марко 14:36, НС). Мада је Исус био у крајњим смртним мукама, Јеховина воља му је била на првом месту. Чак ни изгледи да ће га бичевати и да ће полако умирати, прикован на мученички стуб, нису могли да га раставе од љубави Божије.
3. Које Павлове речи прихватају Јеховини сведоци као своје и које последице то има за њих?
3 Јеховини сведоци, који данас следе Исусовим стопама, такође стављају Јеховину вољу на прво место. „Ако је Бог за нас“, говоре они речима апостола Павла, „ко ће бити против нас? Ко ће нас раставити од Христове љубави? Невоља, или тескоба, или прогонство, или глад или голотиња, или опасност, или мач? Напротив, ми у свему томе сасвим надмоћно побеђујемо по ономе који нас је волео“ (Римљанима 8 : 31, 35, 37, НС). У нашем веку Јеховине сведоке нападале су руље, били су претучени, намазани катраном и уваљани у перје, изнакажени, силовани, изгладнели, стрељани и обешени у концентрационим логорима. И то све само зато што су одбили да се растану од љубави Божије.
4. Какав утисак оставља на тебе младић који је одбио да се растане од љубави Божије?
4 Пре 44 године, пошто је био осуђен на смрт, један млади сведок писао је својим родитељима из самице:
„Сада је 9 сати. Дан мог суђења. Али ја још морам да чекам до 11,30. Ово вам пишем из самице Државног војног суда. Обузима ме мир који се једва може поверовати. Али ја сам све поверио Господу, те могу потпуно мирно да чекам на тај сат и трајне окове. Вама су рекли да нећу бити окован. То су саме лажи! Дан и ноћ сам у оковима — једино код облачења и свлачења и чишћења ћелије скидају ми окове. ...
12.35 сати. Све је прошло. Пошто сам остао при свом одбијању њиховог захтева да напустим Јеховино обожавање, изречена ми је смртна казна. Саслушао сам је, и када сам затим изговорио последње речи ’Остани веран до смрти’ и још неке речи нашег Господа, све је било свршено. Али то сада више није важно. Осећам такав мир, такво спокојство, које уопште не можете да замислите! ... Тај мир и та радост који су ме обузели док сам био у судници, а што свет не може да разуме — појачали су се неизмерно када су ме вратили у ћелију ... Не плачите ... То је најбоље што могу да дам вама и свој браћи данас, ове последње недеље пре мог погубљења (одсецања главе), овог дана када сам без окова.“ a
„Он ће вас учврстити, ојачати“
5, 6. Која засигурања, која нам дају Павле и Петар, јесу утеха онима који пролазе кроз тешке кушње јер се чврсто држе љубави Божије?
5 Тај младић се раставио од живота, али не и од љубави Божије. Таква зверства су чињена Јеховиним сведоцима већ вековима. Способност Божијих слугу да поднесу прогонства, да, да се чак помире са смрћу, не почива на њиховој, већ на Божијој снази. „Бог је веран“, засигурава нам Павле, „и неће допустити да будете искушани изнад ваших снага, него ће са искушењем створити излаз, да га можете поднети“ (1. Коринћанима 10:13, НС). Јеховини верни сведоци, када су под кушњама, могу да кажу оно што је Павле рекао док је био у затвору: „Господ беше уз мене и ули ми снагу“ (2. Тимотеју 4:17, НС).
6 После упозорења да се чувамо ђавола који се као ричући лав шуња да би нас прождро, апостол Петар нам засигурава: „А Бог сваке незаслужене доброте, који вас је у заједници са Христом позвао у своју вечну славу, окончаће ваше школовање након што сте кратко време трпели, он ће вас учврстити, ојачати“ (1. Петрова 5:8—10, НС). С обзиром да ту божанску подршку, једно је очигледно: Божија љубав не затаји никада; растанак од ње може уследити само нашом грешком, а не Божијом.
7. Какву тактику је применио сотона код Исуса, и како га је Исус победио?
7 Сотона не напада увек попут ричућег лава. Често прилази као ’лукава змија’ или чак као одметнички „анђео светлости“. Он има зле планове против нас и зато морамо бити будни да нас не би преварио. Морамо да навучемо на себе потпуну ратну опрему Божију како бисмо ’одолевали ђаволовим препреденим радњама’ (1. Мојсијева 3:1, Јерусалимска Библија; 2. Коринћанима 2:11; 11:13—15; Ефесцима 6:11, Нови свет превод — са паралелним ставцима, фуснота). Сотона је пришао Исусу на почетку његове службе и цитирао библијске ставке, погрешно их примењујући, да би завео Исуса да преступи. Три пута је кушао Исуса и сва три пута је доживео неуспех. Исус је одбацио сотонино извртање Библије и исправно применио библијски текст. Затим је Исус рекао сотони да оде од њега. Али сотона је одступио од њега само „до следећег погодног тренутка“ (НС) (Лука 4:13; Матеј 4:3—11).
8, 9. Којим преварним методама је сотона поново напао Исуса, и шта је Павле препоручио да предузмемо у сврху заштите?
8 Сотона је упоран. Он се увек поново враћа, различито прерушен. Опет је пришао Исусу и то овог пута посредством свештенства Исусовог времена. Исус је то прозрео, те рекао свештеницима без увијања: „Ви сте од вашег оца, ђавола“. Неки људи могу ненамерно да послуже сотониним циљевима. То се догодило апостолу Петру када је добронамерно укорио Исуса: „Господе, буди добар према себи; неће ти се то догодити“. Исус је морао Петра строго да опомене: „Иди од мене, сотоно! Ти си ми камен спотицања“ (Јован 8:44, НС; Матеј 16:22, 23, НС). Исто тако могу ненамерно да послуже сотониним циљевима следеће особе: послодавац, неки колега са посла, школски друг, пријатељ, рођак, отац или мајка, или брачни друг. Стално морамо да будемо на опрезу и не смемо допустити да ишта ослаби наш однос према Јехови.
9 Зато је неопходно да навучемо на себе ’потпуну ратну опрему Божију, како бисмо могли одолети ђаволовим препреденим радњама; јер наше рвање није против крви и меса, него против злих духовних сила у небеским просторима’ (Ефесцима 6:11, 12, НС).
Хватање греха за пало тело
10. Шта значи реч ,,грех“ и која дела би нас раставила од љубави Божије?
10 Сотона нас напада тамо где смо слаби. Према томе, његов омиљени циљ јесте наше телесно нагињање ка греху (Псалам 51:5). Грчка реч преведена са „грех“ гласи хамартиа. Глагол гласи хамартано, што значи „промашити циљ“ (Римљанима 3:9, Нови свет превод — са паралелним ставцима, фуснота). Што више промашујемо циљ и пропуштамо да поштујемо Божије заповести, све се више повлачимо од Божије љубави, „јер љубав према Богу ово значи: да држимо његове заповести“ (1. Јованова 5:3, НС). Браколомство, прељуба, сексуалне перверзије, пијанчења, дивљи журеви, необуздане телесне страсти, љубомора, изливи гнева и материјалистички прохтеви — све нас то раставља од љубави Божије, и „они који врше таква дела неће наследити царства Божијега“ (Галатима 5:19—21, НС).
11. Како нас грех може савладати све више и шта ће, на крају, бити резултат тога?
11 Филмови, књиге, позоришни комади, телевизијски програми, као и материјалистичко, егоцентрично и сексуално настројена комерцијална пропаганда — промичу прохтеве за необузданим и неограниченим ужицима. Први грех олакшава други, затим следи трећи, четврти, и ускоро је дотични потпуно заронио у свет. И на крају, они „који више воле сласти него Бога“, биће тим запослени да ’унапред планирају пожуде тела’ (2. Тимотију 3:4; Римљанима 13:14, НС). И млади и стари могу бити бачени у ждрело греха, и њихова савест може постати потпуно неосетљива. „Пошто су изгубили свако морално осећање, сами себе предали су разузданом понашању — да чине сваку нечистоту у лакомости“ (Ефесцима 4:19, НС; 1. Тимотију 4:2).
12. Који библијски ставци показују какву моћ има грех над нама и како је Павле јадиковао због тога?
12 Они који су решили да се не растану од љубави Божије морају да се наоружају против хватања греха за палим телом. То је страшан непријатељ, јер Библија у више наврата истиче: „ко год чини грех, роб је греха“, „сви су под грехом“, „сви су сагрешили“, „нека не царује грех у вашем смртном телу“, „робови сте онога кога слушате“, „плата за грех је смрт“ и сви су у „притвору греха“ (Јован 8:34; Римљанима 3:9, 23; 6:12, 16, 23; Галатима 3:22, НС). Павле је био продан „под грех“ и био ’заробљен законом греха’, те је јадиковао: „Јер не чиним добро које желим, него зло, које не желим, то чиним“ (Римљанима 7:14, 19, 23, НС). Зато је узвикнуо: „Јадан ти сам ја човек! Ко ће ме избавити од тела које подлеже тој смрти?“ Затим је уследио радостан одговор: „Богу хвала кроз Исуса Христа, Господа нашега!“ (Римљанима 7:24, 25, НС).
13, 14. а) Чијим посредством се ослобађамо греха? б) Како можемо да останемо у Христовој љубави?
13 Пре Исусовог доласка ’царовао је грех за смрт’ (Римљанима 5:14, 17, 21). Али Исусовом смрћу и његовим васкрсењем грех као краљ збачен је са престола за оне који прихватају Божији љубазан дар, наиме, његовог Сина. Он нас је спасао грехова, опрао их са нас, очистио нас и ослободио њих и потпуно их збрисао за нас (Матеј 1:21; Дела апостолска 3:19; 22:16; 2. Петрова 1:9; 1. Јованова 1:7; Откривење 1:5). Зато, не само Павле, него свако ко верује у проливену крв Исуса Христа треба да се захвали Богу преко Исуса Христа, нашег Господа, што је припремио пут за ослобођење од бедног телесног ропства греха и смрти.
14 Зато није само неопходно да избегавамо свако растајање од Божије љубави, него је и нужно да останемо у Христовој љубави. Оно што нам помаже да се приближимо Богу, помаже нам и да останемо близу Христа. Исус је то истакао, рекавши: „Као што је Отац љубио мене, и ја сам љубио вас; останите у мојој љубави. Ако поштујете моје заповести, остаћете у мојој љубави, као што сам и ја поштовао заповести свога Оца, па остајем у његовој љубави“ (Јован 15:9, 10, НС).
Опасност од клизања
15. У ком смо погледу рањиви и шта морамо да радимо да би избегли опасност?
15 Немој никада да изгубиш то ослобођење из окова греха и смрти тиме што би поново пао или клизио. То се може догодити постепено — да уопште не приметиш. У Галатима 6:1 пише: „Браћо, ако и почини човек неки грех пре него је тога свестан, покушајте ви, духовно оспособљени, да поново исправите таквог човека у духу благости, држећи и себе самога на оку, да не би и ти био искушан“ (НС). Чак и када човек саветује другога, мора ’себе самога да држи на оку’. Сви смо ми веома рањиви! „Зато је неопходно да посветимо више него обичну пажњу ономе што смо чули, да никада не клизимо“ (Јеврејима 2:1, НС).
16, 17. Како можемо да илуструјемо опасност духовног клизања и шта треба да радимо да бисмо га избегли?
16 До клизања долази без икаквих посебних напора. Оно је — у духовном погледу — веома лако, те зато и веома опасно. Да, ти можеш бити одвојен од љубави Божије пре него што си то уопште приметио. То се може упоредити са залуталом овцом. Како она залута? Један пастир је објаснио: „Она грицка час тамо, час амо, све док не залута. Потом види бусен траве неколико метара даље, те иде до њега да тамо грицка. Трећи бусен траве изгледа још примамљивије, и овца иде до њега да га грицка. Ускоро се већ сасвим удаљила од стада. Да, залутала је јер је мало тамо, мало амо грицкала траву.“
17 Тако је исто и са онима који клизе у духовном погледу. Можда то почиње сасвим безазлено — са неколико материјалних ствари, светским познанствима, или са шпекулацијама око извесних библијских ставака. Али мало—помало такве особе удаљују се све више од Божијег стада и ускоро су одвојене од скупштине и љубави Божије. Оне нису послушале Павлову опомену: „Испитујте се непрестано јесте ли у вери, доказујући шта сте“ (2. Коринћанима 13:5, НС).
18, 19. Како можемо натерати ђавола да побегне од нас и како можемо да се приближимо Богу?
18 „Успротивите се ђаволу“, речено нам је, „и побећи ће од вас“. Вештом употребом „мача духовног, то јест Божије речи“, можемо да одбијамо подмукле сотонине нападе. На тај начин је и Исус натерао сотону да оде од њега. Такође нам је речено: „Приближите се Богу и он ће се приближити вама“ (Јаков 4:7, 8, НС; Ефесцима 6:17). Треба да, као писац псалама, останемо близу Бога тиме што се чврсто држимо његове Речи. „Поуздана је опомена Јеховина — неискуснога чини мудрим.“ „Непрестано пазим на твоје опомене. Твоја је реч светиљка мојој нози и светло мојој стази. ... Од твојих опомена нисам одступио“ (Псалам 19:7; 119:95, 105, 157, НС).
19 Тиме што се молимо, студирамо Божију реч, волимо своју браћу и редовно се са њима састајемо, те другима говоримо о Божијем царству — приближавамо се Богу и његовој љубави коју је манифестовао у Исусу Христу, нашем Господу (1. Солуњанима 5:17, Римљанима 12:2; Јеврејима 10:24, 25; Лука 9:2).
20. Која одлучност, коју данас имају Јеховини сведоци, долази до изражаја у Павловим речима?
20 Сви верни Јеховини сведоци имају данас ту исту одлучност коју је Павле изразио у једној далекосежној и снажној изјави: „Убеђен сам да нас ни смрт, ни живот, ни анђели, ни власти, ни садашњост, ни будућност, ни силе, ни висина, ни дубина, нити какво друго створење, неће моћи раставити од Божије љубави, која је у Христу Исусу, Господу нашему“ (Римљанима 8:38, 39, НС).
[Фуснота]
a „Кула стражара“ од 1. августа 1945. стр. 237, 238, на енг.
Сећаш ли се?
◻ Како је Јехова показао љубав у својим припремама за живот?
◻ Које методе је сотона испробао да би раставио Јеховине сведоке од љубави Божије?
◻ Који библијски ставци показују какву моћ има грех над нама и како се та моћ може сломити?
◻ Зашто је клизање веома опасно и како можемо деловати против те опасности?
[Питања за разматрање]
[Слика на 11. страни]
Овца одлута од стада мало—помало, све док се потпуно не изгуби