Тактичност — како можемо овладати овом вештином
Тактичност — како можемо овладати овом вештином
ПЕГИ је приметила да се њен син грубо обраћа свом млађем брату. „Да ли мислиш да је то најбољи начин да разговараш са својим братом?“, упитала га је. „Видиш како је узнемирен!“ Зашто је то рекла? Зато што је настојала да поучи свог сина да буде тактичан и обзиран према туђим осећањима.
Апостол Павле је охрабрио свог млађег сарадника Тимотеја да буде „фин [то јест тактичан] према свима“. Тимотеј би тако избегао да повреди туђа осећања (2. Тимотеју 2:24). Шта је тактичност? Како се можеш побољшати у том погледу и како другима можеш помоћи да овладају том вештином?
Шта је тактичност?
Тактичност је способност да се процени деликатност ситуације и да се уради или каже оно што је најљубазније или најприкладније. Тактична особа може да разуме туђа осећања и може да просуди како њене речи или поступци утичу на њих. Међутим, тактичност није само једна вештина; она укључује и искрену жељу да не повредимо друге.
Један пример нетактичности налазимо у библијском извештају о Јелисејевом слузи Гијезију. Једна Сунамка чији је син управо умро у њеном наручју дошла је да види Јелисеја тражећи утеху. Када ју је Гијезије упитао да ли је здрава и да ли су здрави њен муж и син, она је одговорила: „Здрави смо.“ Међутим, када је дошла до Јелисеја, „Гијезије приступи да је отера“. За разлику од њега, Јелисеј је рекао: „Остави је, јер јој је душа у јаду“ (2. Краљевима 4:17-20, 25-27).
Како је Гијезије могао да буде тако груб и нетактичан? Тачно је да та жена није рекла како се осећа када ју је он упитао. Међутим, већина људи не говори свима о томе како се осећају. И поред тога, њена осећања су се на неки начин сигурно могла видети. Јелисеј ју је очигледно разумео, док Гијезије није, или није ни хтео да је разуме. Овај случај открива један уобичајени узрок нетактичног поступања. Када неко сматра да је посао који обавља изузетно важан, он лако може превидети или запоставити потребе оних с којима ради. Он тада подсећа на неког возача аутобуса коме је толико стало да стигне на време да не стане на станици да прими путнике.
Да не бисмо поступили нетактично као Гијезије, треба да се трудимо да будемо љубазни према људима, јер не знамо како се они у ствари осећају. Увек треба да будемо обазриви како бисмо уочили знаке који откривају како се особа осећа и да онда будемо спремни да урадимо или кажемо нешто лепо. Како се можеш побољшати у овом погледу?
Разумети туђа осећања
Исус је био изванредан пример човека који је умео да проникне у туђа осећања и да се на најљубазнији начин опходи према другима. Једном приликом, док је био на оброку у кући Симона, једног фарисеја, пришла му је жена која је ’у граду била позната као грешница‘.Ова жена такође није рекла ни једну једину реч, али се по Лука 7:37-39).
њој могло видети како се осећа. ’Донела је алабастарску бочицу мирисног уља, и сместивши се иза код Исусових ногу, сва уплакана почела да му кваси ноге сузама и да их брише својом косом. Нежно му је љубила ноге и мазала их мирисним уљем.‘ Исус је разумео шта све ово значи. И премда Симон ништа није рекао, Исус је знао да он у себи мисли: „Да је овај човек пророк, знао би ко је ова жена која га дотиче и каква је, да је грешница“ (Да ли можеш да замислиш какву би штету Исус направио да је одгурнуо ову жену или да је Симону рекао: „Незналицо! Зар не видиш да се она каје?“ Уместо тога, Исус је тактично испричао Симону поређење о једном човеку који је једној особи опростио велики дуг, док је другој опростио много мањи дуг. „Који ће га од њих више волети?“, упитао је Исус. Симон је тачно одговорио на ово питање, због чега га је Исус похвалио и тиме је избегао да Симон стекне утисак да га он осуђује. Исус је затим на фин начин помогао Симону да увиди много тога што је говорило како се та жена у ствари осећа и да се она каје. Исус се окренуо жени и љубазно јој показао да разуме како се она осећа. Рекао јој је да су јој греси опроштени и онда је додао: „Твоја вера те је спасла; иди с миром.“ Ове тактичне речи су сигурно веома ојачале њену решеност да чини оно што је исправно! (Лука 7:40-50). Исус је био тактичан зато што је запажао како се људи осећају и саосећајно је поступао с њима.
Баш као што је Симон био поучен од Исуса, тако и ми можемо научити да разумемо неизречена осећања и онда можемо и другима помоћи да буду успешни у томе. Искуснији хришћани могу с времена на време да помажу онима који су скоро започели с хришћанском службом да овладају овом вештином. Након једног разговора у служби проповедања, они могу анализирати знаке који откривају осећања особе с којом су разговарали. Да ли је особа била бојажљива, сумњичава, узрујана или заузета? На који би се начин тој особи могло најљубазније помоћи? Старешине могу помоћи и браћи и сестрама који су због нетактичности увредили друге. Свима који су умешани у то треба помоћи да разумеју осећања оног другог. Да ли је особа увређена, да ли се осећа запостављено или сматра да је други не разумеју? Како бисмо својом љубазношћу могли да јој помогнемо да се боље осећа?
Родитељи треба да помажу својој деци да уче да саосећају с другима, јер ће их то подстаћи да буду тактични. Пегин син, поменут на почетку, приметио је да је његов млађи брат поцрвенео, напућио усне и да су му засузиле очи, и схватио је да је јако узрујан. Баш као што се његова мајка и надала, било му је жао и решио је да се поправи. Оба Пегина сина добро су користила ту вештину којом су овладали у детињству и годинама касније постали су успешни у стварању ученика, и као пастири у хришћанској скупштини.
Покажи разумевање
Тактичност је нарочито важна када имаш нешто против некога. Врло лако би могао да повредиш достојанство те особе. Добро би било да у таквим околностима увек прво кажеш нешто конкретно што ти се допада код ње. Уместо да је критикујеш, усредсреди се на проблем. Објасни како њен поступак утиче на тебе и шта би конкретно волео да се промени. Затим буди спреман да слушаш. Можда је у питању само неспоразум.
Лука 10:41). Слично томе, када особа говори о неком проблему, уместо да понудиш решење пре него што је саслушаш до краја, на тактичан начин покажи да си је разумео тако што ћеш својим речима препричати проблем који она има. Ово је љубазан начин на који можеш показати разумевање.
Људима је драго када виде да разумеш њихово гледиште, чак и ако се не слажеш с тим. Исус је говорио тактично и показао је да разуме Мартину забринутост. Он је рекао: „Марта, Марта, бринеш се и узнемираваш око многих ствари“ (Препознај шта не треба рећи
Када је краљица Јестира хтела да замоли свог мужа да спречи Амонову намеру да уништи Јевреје, тактично се постарала да њен муж буде добро расположен. Тек је тада поменула ову деликатну ствар. Међутим, добро је да запазимо и шта није рекла. Тактично је избегла да каже свом мужу да је и он делимично одговоран за тај зао план (Јестира 5:1-8; 7:1, 2; 8:5).
Слично томе, када желимо да посетимо мужа неке хришћанске сестре који није верник, уместо да одмах извадимо Библију, зашто се прво не бисмо тактично распитали о његовим интересовањима? Када у Дворану Краљевства дође неко лежерно одевен или када се појави неко кога дуго није било, пожелимо му срдачну добродошлицу уместо да коментаришемо о томе како се обукао или што га није било. Надаље, када запазиш да новозаинтересована особа има неко погрешно гледиште, најбоље би било да је не исправљаш истог трена (Јован 16:12). Тактичност подразумева и то да препознамо шта не треба рећи.
Речи које лече
Када научиш да тактично говориш, то ће ти помоћи да имаш добре односе с другима, чак и ако се деси да те неко погрешно схвати и због тога се наљути и увреди. На пример, када су се људи из Јефрема ’жестоко посвађали [’хтели да се посвађају‘, NW]‘ с Гедеоном, он је у оквиру свог тактичног одговора тачно објаснио оно што се заиста догодило и искрено похвалио људе из Јефрема за оно што су урадили. Ово је било тактично зато што је он схватио зашто су они били узнемирени и његова понизност је довела до тога да се они осећају боље (Судије 8:1-3; Пословице 16:24).
Увек се потруди да прво размислиш како ће твоје речи утицати на друге. Уколико се трудиш да будеш тактичан искусићеш радост која је описана у Пословицама 15:23: „Радост је устима својим одговарати, и угодна је реч згодно изречена.“
[Слика на 31. страни]
Родитељи могу поучити своју децу да саосећају с другима
[Слика на 31. страни]
Искуснији хришћани могу поучити новије да буду тактични