Engleska crkva — podeljena kuća
Engleska crkva — podeljena kuća
OD DOPISNIKA PROBUDITE SE! IZ VELIKE BRITANIJE
U KANTERBERIJU je 1998, u blizini tamošnje 900 godina stare katedrale, održana Trinaesta lambetska konferencija Engleske crkve. Obraćajući se okupljenima, biskup Vilijam E. Sving je uputio jednu oštru primedbu: „Religija mora prestati da stvara problem i mora početi da pruža rešenje. Mira među narodima nikada neće biti ako ga ne bude među religijama.“
Podela koja postoji među religijama vrlo je uočljiva, kao i podela između parohijana i sveštenika iste religije. Jedan biskup je odbio da prisustvuje konferenciji, koja se od 1948. održava svake desete godine, zato što su bile prisutne žene biskupi. Neki koji su prisustvovali nisu želeli da učestvuju u biblijskoj diskusiji s tim ženama.
Dok je na konferenciji iz 1988. dnevnim redom dominiralo pitanje zaređenja žena, glavno pitanje o kome se raspravljalo 1998. bilo je homoseksualnost. Biskupi su na kraju odlučili da je homoseksualnost „protiv pisma“. Šta je dovelo do takve odluke?
Jedan razlog je taj što anglikanci žele da ojačaju veze s Rimokatoličkom crkvom. Shvatili su da njihova crkva ne može očekivati da se uspostavi dijalog između dve religije ako nastave da unapređuju „struju sveštenika homoseksualaca“. Još jedan jak razlog za ovakvu odluku možda je bio strah od islama. Da se usvojila rezolucija kojom se sveštenicima homoseksualcima gleda kroz prste, to bi, kako su se biskupi iz Afrike izrazili, u islamskim zemljama bilo „samoubistvo evanđelja“.
The Sunday Telegraph je izvestio o još jednom pitanju koje je na konferenciji stvorilo raskol: „U delovima Afrike, ključno misionarsko pitanje jeste poligamija.“ Osvrćući se na dilemu s kojom se anglikanci suočavaju u Africi, jedan biskup je zapazio: „Šta će anglikanski biskupi uraditi ako neko Crkvi da veliki prilog, ali ima više od jedne žene?“ Beležeći predvidivi ishod te debate, londonski The Times je izvestio: „Anglikanski biskupi neće potezati pitanje poligamije.“
Anglikanski biskupi su prvi put raspravljali o odnosu sa islamom. „U Nigeriji postoji duboko ukorenjena mržnja između hrišćana i muslimana“, izvestio je jedan biskup iz Kadune u Nigeriji, tvrdeći da je u religioznim sukobima u toj zemlji više od 10 000 ljudi izgubilo život. Rečeno je da se sveti rat u Africi može izbeći jedino ako se o islamu sazna nešto više.
Šta očekuje 70 miliona ljudi širom sveta koji su, prema jednoj osporavanoj tvrdnji, članovi Anglikanske crkve? a Situacija nije ohrabrujuća, jer je The Times izvestio: „Konferencija je zaprepastila mnoge posmatrače i učesnike, jer je na momente više ličila na skup neke političke partije nego na molitveni skup jedne hrišćanske crkve.“
Ne iznenađuje što je The Sunday Times zaključio da su ’sastanak karakterisali ogorčenost i osećanje zlobe‘.
[Fusnota]
a Ovaj broj od 70 miliona „zvuči impresivno“, kaže The Times, ali „ono što se retko spominje jeste da od tog broja, 26 miliona pripada Engleskoj crkvi. Ovde [u Britaniji] danas samo milion ljudi ide u crkvu, dok su ostali samo nominalni anglikanci.“
[Slika na 24. strani]
Katedrala u Kanterberiju, stara 900 godina