Diskriminerar Bibeln kvinnor?
Bibelns syn
Diskriminerar Bibeln kvinnor?
TERTULLIANUS, en teolog som levde på 200-talet, beskrev kvinnor som ”djävulens ingångsport”. Andra har använt Bibeln för att måla ut kvinnor som mindre betydelsefulla än män. Resultatet har blivit att många tycker att Bibeln diskriminerar kvinnor.
Elizabeth Cady Stanton, en amerikansk kvinnorättskämpe på 1800-talet, ansåg att ”Bibeln och kyrkan har varit de största hindren för kvinnans frigörelse”. Hon sade en gång om de fem första böckerna i Bibeln: ”Jag känner inte till några andra böcker som så genomgående degraderar kvinnan och lär att hon skall vara underdånig.”
Även om sådana extrema uppfattningar kanske inte är så vanliga i dag, tycker många ändå att vissa ställen i Bibeln stöder en diskriminering av kvinnor. Är det rätt att dra en sådan slutsats?
Hur kvinnor betraktas i de hebreiska skrifterna
”Din åtrå skall stå till din man, och han skall härska över dig.” (1 Moseboken 3:16) Kritiker menar att det här bibelstället visar att Gud dömde Eva till detta och att han godkänner att mannen kuvar kvinnan. Men de här orden visar i stället vilka tråkiga följder synden och förkastandet av Guds suveränitet får. De är inte en förklaring av vad som var Guds avsikt. Misshandel av kvinnor är en direkt följd av den fallna människonaturen, inte av Guds vilja. I många kulturer har mannen härskat över sin hustru och ofta gjort det på ett mycket hårt och grymt sätt. Men det var aldrig Guds avsikt att kvinnor skulle bli behandlade på det sättet.
Både Adam och Eva gjordes till Guds avbild. Dessutom fick de samma anvisningar från Gud – att de skulle vara fruktsamma, uppfylla jorden och lägga den under sig. De skulle samarbeta som ett lag. (1 Moseboken 1:27, 28) Det är tydligt att den ena parten då inte härskade över den andra på ett grymt sätt. I Första Moseboken 1:31 heter det: ”Gud [såg] på allt som han hade gjort, och se, det var mycket gott.”
Det är inte alltid som Guds syn på en händelse framkommer i den bibliska skildringen. En del avsnitt är helt enkelt historiska redogörelser. I berättelsen om hur Lot erbjöd sina döttrar åt männen i Sodom behandlas inte de moraliska aspekterna, och inte heller sägs det något om huruvida Gud fördömde handlingen. * (1 Moseboken 19:6–8)
Faktum är att Gud hatar alla former av misshandel och utnyttjande av människor. (2 Moseboken 22:22; 5 Moseboken 27:19; Jesaja 10:1, 2) Våldtäkt och prostitution fördömdes i den mosaiska lagen. (3 Moseboken 19:29; 5 Moseboken 22:23–29) Äktenskapsbrott var förbjudet, och båda parter straffades med döden om de begick ett sådant brott. (3 Moseboken 20:10) Lagen diskriminerade inte kvinnor, utan upphöjde dem i stället och skyddade dem mot att bli utnyttjade, något som var mycket vanligt i de omkringliggande nationerna. En duglig judisk hustru respekterades och värderades högt. (Ordspråksboken 31:10, 28–30) När israeliterna inte följde Guds lagar om att visa kvinnor respekt, handlade de fel. Det var inte Guds vilja att kvinnor skulle behandlas respektlöst. (5 Moseboken 32:5) Till sist fördömde Gud nationen som helhet och straffade den för dess uppenbara olydnad.
Är det diskriminerande att vara underordnad?
Ett samhälle kan bara fungera väl om saker och ting sköts på ett organiserat sätt. Det måste finnas några som har ledningen, annars blir det kaos. ”Gud är ju inte oordningens Gud, utan fridens.” (1 Korinthierna 14:33)
Aposteln Paulus beskriver hur ledarskapet skall fungera i en familj: ”Varje mans huvud är Kristus; och en kvinnas huvud är mannen; och Kristi huvud är Gud.” (1 Korinthierna 11:3) Alla utom Gud måste underordna sig en högre myndighet. Innebär det faktum att Jesus har ett huvud – att han har någon som han måste underordna sig – att han är diskriminerad? Naturligtvis inte! Och inte heller innebär det faktum att män enligt Bibeln fått i uppdrag att ta ledningen i församlingen och i familjen att kvinnor diskrimineras. För att både familjen och församlingen skall må bra måste kvinnor och män sköta sina respektive uppgifter och göra det med kärlek och respekt. (Efesierna 5:21–25, 28, 29, 33)
Jesus behandlade alltid kvinnor med respekt. Han vägrade att följa fariséernas diskriminerande traditioner och regler. Han talade med icke-judiska kvinnor. (Matteus 15:22–28; Johannes 4:7–9) Han undervisade kvinnor. (Lukas 10:38–42) Han framförde principer som skyddade kvinnor mot att bli övergivna. (Markus 10:11, 12) Och det som kanske var mest revolutionerande på hans tid var att han inneslöt kvinnor i sin närmsta vänkrets. (Lukas 8:1–3) Jesus visade genom att perfekt återspegla alla Guds egenskaper att män och kvinnor har samma värde i Guds ögon. Ja, bland de första kristna fick både män och kvinnor ta emot gåvan helig ande. (Apostlagärningarna 2:1–4, 17, 18) Ja, när dessa smorda uppstår till himmelskt liv och får tjäna som kungar och präster tillsammans med Kristus, kommer deras kön inte att ha någon som helst betydelse. (Galaterna 3:28) Jehova, Bibelns författare, diskriminerar inte kvinnor.
[Fotnot]
[Bild på sidan 18]
Till skillnad från många av sina samtida behandlade Jesus kvinnor respektfullt