Använde Gud evolution för att skapa liv?
Använde Gud evolution för att skapa liv?
”Du, Jehova, ja vår Gud, är värdig att få härligheten och äran och makten, därför att du har skapat allt, och på grund av din vilja var det till och blev skapat.” (UPPENBARELSEBOKEN 4:11)
KORT efter det att Charles Darwin hade gjort evolutionsteorin populär började många så kallade kristna kyrkosamfund på olika sätt försöka förena tron på Gud med evolutionsteorin.
I vår tid verkar de flesta framträdande ”kristna” grupper vara villiga att godta att Gud på något sätt måste ha använt evolution för att skapa liv. Vissa lär att Gud förprogrammerade universum att utvecklas på ett sådant sätt att levande organismer oundvikligen skulle utvecklas från livlösa kemiska föreningar och till sist frambringa människor. De som stöder den läran, som kallas teistisk evolution, menar att Gud inte ingrep i processen när den väl hade satts i gång. Andra tror att Gud i stort sett lät evolutionen ta fram de flesta växt- och djurfamiljerna, men att han då och då ingrep för att hjälpa processen på traven.
Går lärorna att förena?
Är evolutionsteorin verkligen förenlig med det Bibeln lär? Om evolutionen var ett faktum skulle Bibelns berättelse om hur den första människan, Adam, skapades i bästa fall vara en sedelärande historia som det inte är meningen att man skall ta bokstavligt. (1 Moseboken 1:26, 27; 2:18–24) Var det så Jesus betraktade den här skildringen i Bibeln? Jesus sade: ”Har ni inte läst att han, som skapade dem, från början gjorde dem till man och kvinna och sade: ’Därför skall en man lämna sin far och sin mor och hålla sig till sin hustru, och de två skall vara ett kött’? Så är de då inte längre två, utan ett kött. Därför: vad Gud har fogat samman, det får ingen människa skilja åt.” (Matteus 19:4–6)
Jesus citerade här ur den del av skapelseberättelsen som finns nedtecknad i kapitel 2 i Första Moseboken. Om Jesus hade ansett att berättelsen om det första äktenskapet bara var en påhittad historia, skulle han då ha hänvisat till den för att få stöd för det han lärde om äktenskapets helighet? Nej. Jesus hänvisade till berättelsen i Första Moseboken därför att han visste att den var sann. (Johannes 17:17)
Jesu lärjungar trodde också på skapelseberättelsen. Lukas evangelium, till exempel, följer Jesu släktlinje ända tillbaka till Adam. (Lukas 3:23–38) Om Adam hade varit en uppdiktad person, när skulle då den här släktlinjen ha övergått från att vara sann historia till att vara en myt? Om Jesu släktträd hade haft sina rötter i mytologin, hur välgrundat skulle då hans anspråk på att vara Messias, född i Davids släktlinje, ha varit? (Matteus 1:1) Evangelieskribenten Lukas skrev att han ”noggrant” hade ”efterforskat allting ända från början”. Det är tydligt att han trodde på skapelseberättelsen i Första Moseboken. (Lukas 1:3)
Aposteln Paulus tro på Jesus var förknippad med hans tro på skapelseberättelsen. Han skrev: ”Eftersom döden har kommit genom en människa, kommer också de dödas uppståndelse genom en människa. Ty alldeles som alla dör i Adam, så skall också alla göras levande i Kristus.” (1 Korinthierna 15:21, 22) Om Adam inte bokstavligen hade varit hela mänsklighetens förfader, den genom vilken ”synden kom in i världen ... och döden genom synden”, varför skulle då Jesus ha behövt dö för att upphäva verkningarna av den nedärvda synden? (Romarna 5:12; 6:23)
Att underminera tron på skapelseberättelsen i Första Moseboken är att underminera själva grundvalen för den kristna tron. Evolutionsteorin är oförenlig med Kristi läror. Varje försök att förena dem kan bara resultera i en svag tro som ”kastas av och an liksom av vågor och förs hit och dit av varje lärdomsvind”. (Efesierna 4:14)
Tro som vilar på en fast grund
I hundratals år har Bibeln utsatts för kritik och angrepp. Men Bibelns skildringar har gång på gång visat sig vara korrekta. När Bibeln kommer in på historia, hälsofrågor och naturvetenskap har den om och om igen visat sig vara pålitlig. Dess råd när det gäller mänskliga relationer är tillförlitliga och tidlösa. Människors filosofier och teorier är som grönt gräs, som växer upp och med tiden vissnar, men ”Guds ord består till oöverskådlig tid”. (Jesaja 40:8)
Utvecklingsläran är inte begränsad till de vetenskapliga teoriernas område. Den är en filosofi som blommade upp och som sedan har frodats i årtionden. Men under senare år har också Darwins traditionella evolutionslära utvecklats – i själva verket muterat – i och med de försök som har gjorts att bortförklara de allt tydligare bevisen på design i naturen. Vi inbjuder dig att undersöka det här ämnet närmare. Det kan du göra genom att läsa de andra artiklarna i det här numret. Du kan också läsa de publikationer som presenteras här nedan och på sidan 32.
När du undersöker det här ämnet lite mer kommer du troligen att märka att du får ökat förtroende för det Bibeln säger om det förflutna. Ännu viktigare är att din tro på Bibelns löften för framtiden stärks. (Hebréerna 11:1) Kanske kommer du också att motiveras att lovprisa Jehova ”som har gjort himmel och jord”. (Psalm 146:6)
LÄS MER
En bok för alla människor Den här broschyren tar upp konkreta exempel som visar Bibelns äkthet
Finns det en Skapare som bryr sig om oss? Undersök fler vetenskapliga fakta och ta reda på varför en kärleksfull Gud kan tillåta så mycket lidande
Vad lär bibeln? Frågan ”Vad är Guds avsikt med jorden?” besvaras i kapitel 3 i den här boken
[Infälld text på sidan 10]
Jesus trodde på skapelseberättelsen i Första Moseboken. Hade han fel?
[Ruta på sidan 9]
VAD AVSES MED ”UTVECKLING” OCH ”EVOLUTION”?
En definition av ordet ”utveckling” är ”process varvid något förändras i en viss riktning”. Men uttrycken ”utveckling” och ”evolution” används på många olika sätt, också om stora förändringar i fråga om livlösa ting – universums utveckling. Orden används också för att beskriva små förändringar hos levande organismer – hur växter och djur anpassar sig till sin omgivning. Men oftast används orden för att beskriva teorin att liv uppstod ur livlösa kemiska föreningar, formade sig till självreproducerande celler och långsamt utvecklades till alltmer komplexa organismer, med människan som den intelligentaste. Det är i den här tredje innebörden orden ”utveckling” och ”evolution” används i den här artikeln.
[Bildkälla på sidan 10]
Foto av rymden: J. Hester och P. Scowen (AZ State Univ.), NASA