Перший лист до фессалонікійців 1:1—10
1 Павло, Силуа́н*+ і Тимофій+ до збору фессалонікı́йців, що перебуває в єдності з Богом, нашим Батьком, і Господом Ісусом Христом.
Нехай з вами буде незаслужена доброта й мир.
2 Ми завжди дякуємо Богові, коли згадуємо всіх вас у молитвах,+
3 бо постійно пам’ятаємо ваше діло віри і працю, що ви виконуєте з любові, а також вашу витривалість, яку перед нашим Богом і Батьком ви маєте завдяки надії+ на нашого Господа Ісуса Христа.
4 Адже ми знаємо, улюблені Богом брати, що він вибрав вас,
5 бо добра новина, яку ми свого часу проповідували вам, не зводилась до самих лише розмов, а мала могутній вплив, супроводжувалась дією святого духу і несла тверде переконання. А ви знаєте, якими стали ми серед вас вам на добро.
6 Ви наслідуєте і нас,+ і Господа,+ оскільки попри багато страждань прийняли слово+ з радістю, яку дає святий дух,
7 і стали добрим прикладом для всіх віруючих у Македонії та Аха́йї.
8 По суті, не лише слово Єгови* донеслося завдяки вам до мешканців Македонії та Аха́йї, але й про вашу віру в Бога стало відомо всюди.+ Тож нам вже немає потреби ще щось говорити.
9 Адже вони самі постійно розповідають про те, як ми вперше прийшли до вас і як ви покинули своїх ідолів+ та навернулись до Бога, щоб стати рабами живого й правдивого Бога
10 і чекати його Сина з небес,+ котрого він воскресив з мертвих,— Ісуса, який рятує нас від прийдешнього гніву.+