«Нехай витривалість доводить свою справу до кінця»
«Нехай витривалість доводить свою справу до кінця, щоб ви з усякого погляду були досконалі й здорові та ні в чому не мали нестачі» (ЯК. 1:4).
1, 2. а) Чого ми вчимося з витривалості Гедеона і 300 його воїнів? (Дивіться ілюстрацію на початку статті). б) Наскільки важлива витривалість, згідно з Луки 21:19?
ЦЕ БУЛА виснажлива битва. Ізраїльські воїни під проводом судді Гедеона цілу ніч гналися за ворогами — військом мідіянітян і їхніми союзниками. Воїни подолали аж 32 кілометри. Біблія розповідає, що сталося потім: «Гедеон прибув з 300 чоловіків до Йордану і переправився на другий бік... Всі вони були стомлені». Все ж війна ще не закінчилася. Уціліло близько 15 000 ворожих вояків. Ізраїльтяни, які багато років страждали під гнітом мідіянітян, розуміли: тепер не час опускати руки. Вони прагнули знищити ворогів і «погоню не припиняли». Так Ізраїль підкорив мідіянітян (Суд. 7:22; 8:4, 10, 28).
2 Ми теж ведемо неослабну боротьбу. Нашими ворогами є Сатана, його світ і наша недосконалість. Дехто з нас бере участь у цій війні вже десятиліттями, і з допомогою Єгови ми перемагаємо. Однак іноді ми втомлюємось від боротьби з нашими ворогами. Також нам може бути важко чекати кінця цієї системи. Справді, ми ще не здобули остаточної перемоги. Ісус застеріг, що всі, хто Луки 21:19). Що таке витривалість? Що допоможе нам виявляти витривалість? Чого ми можемо навчитися від тих, хто залишився витривалим? І що нам робити, аби витривалість довела свою справу до кінця в кожному з нас? (Як. 1:4).
житиме в останні дні, стикатимуться з серйозними випробуваннями і жорстоким ставленням. Він додав, що перемога залежатиме від нашої витривалості. (ПрочитайтеЩО ТАКЕ ВИТРИВАЛІСТЬ?
3. Що таке витривалість?
3 Згідно з Біблією, бути витривалим — це щось більше, ніж просто зносити випробування чи лиха. Витривалість пов’язана з нашим розумом та серцем і тим, як ми реагуємо на труднощі. Витривала людина смілива, непохитна і терпелива. Як сказано в одному довіднику, витривалість — «це той дух, який може зносити труднощі не просто з покірністю, але з палкою надією... Це та риса, яка втримує на ногах людину, що стоїть лицем до вітру. Це та чеснота, яка може перетворити найважче випробування у славу, тому що за стражданнями бачить ціль».
4. Чому можна сказати, що любов є спонукальною силою витривалості?
4 Спонукальною силою християнської витривалості є любов. (Прочитайте 1 Коринфян 13:4, 7). Любов до Єгови спонукує нас витримувати все, що узгоджується з його волею (Луки 22:41, 42). Любов до братів і сестер допомагає нам витривало зносити їхню недосконалість (1 Пет. 4:8). Завдяки любові до чоловіка або дружини ми витримуємо труднощі, з якими стикаються навіть щасливі подружні пари, і наші шлюбні узи зміцнюються (1 Кор. 7:28).
ЩО ДОПОМОЖЕ ВИЯВЛЯТИ ВИТРИВАЛІСТЬ?
5. Чому Єгова може найліпше допомогти нам бути витривалими?
5 Просімо в Єгови сили. Єгова є «джерелом витривалості й потіхи» (Рим. 15:5). Тільки він повністю розуміє і всі наші проблеми, і те, як на нас впливає оточення, наші емоції та спадковість. Тому Єгова може найліпше допомогти нам бути витривалими. Біблія каже: «Він задовольняє бажання тих, хто боїться його, чує їхній крик про допомогу і рятує їх» (Пс. 145:19). А як Бог відповідатиме на молитви про силу?
6. Як, згідно з Біблією, Єгова може дати нам вихід, коли ми зносимо випробування?
6 Прочитайте 1 Коринфян 10:13. Коли ми просимо Єгову допомогти нам знести випробування, він «дасть і вихід». Чи він покерує справами так, щоб наші страждання припинились? Можливо. Але часто він дає вихід, аби ми могли їх знести. Тобто Єгова зміцнює нас, щоб ми «стійко все зносили з радістю і терпеливістю» (Кол. 1:11). Крім того, Єгова надзвичайно добре знає межі наших фізичних, емоційних і психічних сил. Тому він ніколи не допустить, аби ситуація настільки погіршилась, що ми будемо не в змозі залишатись вірними.
7. Поясніть на прикладі, чому ми потребуємо духовного харчу, щоб залишатись витривалими.
7 Підживлюймо свою віру духовним харчем. Альпіністи, які сходять на найвищу у світі гору Еверест, спалюють приблизно 6000 калорій у день, що значно перевищує потреби звичайної людини. Аби витримати підйом і досягти мети, альпіністи мають споживати якомога більше калорійної їжі. Подібно, щоб виявляти витривалість на нашому християнському шляху і досягти нашої мети, ми повинні регулярно споживати Ів. 6:27).
якомога більше духовного харчу. Потрібно самодисципліни, аби знаходити час на читання, вивчення і відвідування зібрань. Усе це підкріпляє нашу віру «поживою, яка приносить вічне життя» (8, 9. а) Про що, згідно з Йова 2:4, 5, треба пам’ятати, коли ми стикаємося з випробуваннями? б) Що ти можеш собі уявляти, коли зазнаєш випробувань?
8 Пам’ятаймо про спірне питання щодо непорочності людей. У час випробувань нам, як служителям Єгови, треба пам’ятати, що наші страждання — це не найважливіше. Своєю реакцією на страждання ми показуємо, чи справді вважаємо Єгову Всевладним Правителем. Сатана, який противиться верховній владі Єгови, уїдливо сказав йому: «За життя своє людина віддасть усе, що має. Тому, якщо ти простягнеш свою руку й уразиш... кістки та тіло [Йова], він точно прокляне тебе прямо в лице» (Йова 2:4, 5). За словами Сатани, ніхто не служитиме Єгові безкорисливо. Чи Сатана з того часу змінився? Минуло багато століть, але Сатана анітрохи не змінився. Після того як його було скинуто з неба, він і далі залишається тим, хто «день і ніч обвинувачує братів наших перед нашим Богом» (Об’яв. 12:10). Сатана не забув про спірне питання. Як же він прагне, щоб ми не встояли у випробуваннях і перестали підтримувати Божу верховну владу!
9 Тож, коли ти борешся з труднощами, уявляй собі таку картину. З одного боку від тебе є Сатана і демони, які спостерігають за тобою і твердять, що ти зламаєшся та опустиш руки. З другого боку — Єгова, його Син, воскреслі помазанці і міріади ангелів. Усі вони заохочують тебе не здаватися і захоплюються тим, що ти кожного дня витривало підтримуєш верховну владу Єгови. Ти можеш застосувати до себе особисто слова Єгови: «Будь мудрий, мій сину, і потіш моє серце, щоб я міг відповісти тому, хто мені дорікає» (Присл. 27:11).
10. Як ми можемо наслідувати Ісуса, який зосереджувався на винагороді за витривалість?
10 Зосереджуймось на винагороді за витривалість. Уяви, що ти під час подорожі опинився посередині довгого тунелю. Навкруги суцільна темрява. Але ти впевнений: якщо рухатимешся далі, то зрештою побачиш світло в кінці тунелю. Подібно як темрява в тунелі, різні труднощі можуть пригнічувати нас. Навіть Ісус, мабуть, так почувався. Він зносив «ворожі слова грішників», приниження і навіть зазнав болісної смерті на «стовпі мук». Безперечно, то був найтемніший період його життя на землі. Проте Ісус мужньо зніс усе це «заради радості, яка очікувала його» (Євр. 12:2, 3). Він зосереджувався на винагороді за свою витривалість, зокрема на тому, як це посприяє освяченню Божого імені і виправданню верховної влади Єгови. Ісус знав, що темний період його випробувань тимчасовий, а велична небесна нагорода буде вічна. Так само і в нашому випадку: хоч би якими болючими і нестерпними були наші випробування на дорозі до вічного життя, вони лише тимчасові.
«ТІ, ХТО ЗАЛИШАЄТЬСЯ ВИТРИВАЛИМ»
11. Чому нам треба роздумувати над прикладами «тих, хто залишається витривалим»?
11 Не ми одні зносимо труднощі. Щоб заохотити християн витривало зносити лиха, котрі спричиняв їм Сатана, апостол Петро написав: «Протистійте йому, залишаючись міцними у вірі, і знайте, що з такими ж стражданнями стикається все ваше братство у світі» (1 Пет. 5:9). Приклади «тих, хто залишається витривалим» показують, як нам далі бути непохитними, запевняють, що ми можемо вистояти, і нагадують, що за нашу вірність буде нагорода (Як. 5:11). Розгляньмо кілька таких прикладів [1].
12. Чого ми вчимося з прикладу херувимів, які охороняли вхід в Едемський сад?
12 Херувими. Вони були одними з перших духовних істот, які стали видимі для людей. Їхній приклад вчить нас, як бути витривалими у виконанні складних завдань. Бог Єгова «поставив на сході Едемського саду херувимів і палаючий меч, який постійно обертався. Так було закрито шлях до дерева життя» [2] (Бут. 3:24). Безумовно, ті херувими не були створені для такого завдання. Адже гріх і бунт не входили в Божий намір щодо людства. Проте ми ніде не читаємо, що ті херувими — духовні істоти, які обіймали високе становище,— нарікали на своє завдання, ніби воно їм не личить. Їм не набридло стояти на варті, і вони не знеохотились. Натомість ці ангели слухняно і витривало виконували своє завдання, аж поки їхнє служіння не завершилося, ймовірно, під час Потопу — через більш ніж 1600 років!
13. Завдяки чому Йов зміг витримати свої випробування?
13 Патріарх Йов. Якщо тебе довели до розпачу неприємні слова друга чи родича, якщо ти серйозно захворів або сумуєш через смерть дорогої людини, то тебе потішить приклад Йова (Йова 1:18, 19; 2:7, 9; 19:1—3). Він не знав, звідки походять його лиха, але не впав у відчай. Чому? Тому що Йов «боявся Бога» (Йова 1:1). Він прагнув догоджати Єгові як за сприятливих, так і за важких обставин. Бог допоміг Йову побачити, які величні діла Він вже здійснив своїм святим духом. Це додало Йову впевненості, що Єгова у свій час припинить його страждання (Йова 42:1, 2). Саме так і сталося. «Єгова визволив [Йова] від страждань і повернув йому весь статок. Єгова дав йому всього вдвічі більше, ніж він мав колись». Йов дожив до глибокої старості і помер задоволений життям (Йова 42:10, 17).
14. Як, згідно з 2 Коринфян 1:6, витривалість Павла допомагала іншим?
14 Апостол Павло. Чи ти зазнаєш лютого опору і навіть переслідування від ворогів правдивого поклоніння? Чи ти знесилений важким тягарем відповідальності, як старійшина або районний наглядач? Роздумуй над прикладом Павла. Він стикався з багатьма «труднощами ззовні», що їх спричиняли жорстокі гонителі. Крім того, на 2 Кор. 11:23—29). Все ж він не знеохочувався, і його приклад зміцнював інших. (Прочитайте 2 Коринфян 1:6). Коли ти зносиш лихо, пам’ятай: твій приклад, імовірно, заохочує інших зберігати витривалість.
нього щодня тиснула тривога про всі збори (ЧИ ВИТРИВАЛІСТЬ ДОВЕДЕ «СВОЮ СПРАВУ ДО КІНЦЯ» У ТВОЄМУ ВИПАДКУ?
15, 16. а) Яку «справу» витривалість має довести до кінця? б) Наведіть приклади того, як витривалість може доводити свою справу до кінця в кожному з нас.
15 Яків під натхненням написав: «Нехай витривалість доводить свою справу до кінця». Яку «справу» витривалість має довести до кінця? Вона допомагає нам «з усякого погляду» бути «досконалими й здоровими та ні в чому не [мати] нестачі» (Як. 1:4). Нерідко буває, що випробування виявляють наші слабкості і те, у чому нам треба поліпшуватись. Але якщо ми витривало зносимо ці випробування, то, як християни, стаємо досконалішими і здоровішими. Приміром, ми можемо стати більш терплячими, співчутливими і вдячними.
Якщо ми витривало зносимо випробування, то, як християни, стаємо досконалішими. (Дивіться абзаци 15, 16)
16 Витривалість доводить до кінця вкрай важливу справу — формування нашої християнської особистості. Тому не йдімо на компроміс з біблійними принципами задля припинення випробувань, які нам трапляються у житті. Скажімо, ти борешся з нечистими думками. Не піддавайся спокусі, молись і відкидай аморальні бажання. Так ти розвинеш самовладання. Або ж тобі чинять опір невіруючі родичі. Не поступайся перед їхнім тиском, а рішуче й від усього серця далі поклоняйся Богові. Завдяки цьому ти будеш більше довіряти Єгові. Пам’ятай: щоб мати Боже схвалення, ми повинні бути витривалими (Рим. 5:3—5; Як. 1:12).
17, 18. а) Поясніть на прикладі, наскільки важливо зберігати витривалість до кінця. б) У чому ми можемо бути впевнені з наближенням кінця?
17 Ми маємо бути витривалими не просто якийсь час, а до кінця. Уявіть собі корабель, що тоне. Аби не загинути, пасажири повинні плисти до берега. Той, хто знесилиться, піде на дно — і немає різниці: чи до берега ще далеко, чи усього лиш кілька метрів. Подібно й нам треба бути витривалими аж доти, доки ми не ввійдемо в новий світ. Від цього залежить наше життя. Наслідуймо мислення апостола Павла, який двічі сказав: «Ми не падаємо духом» (2 Кор. 4:1, 16).
18 Ми можемо бути цілковито впевнені, що Єгова допоможе нам виявляти витривалість до кінця. Маймо таку ж впевненість, як у Павла, котрий промовив: «Ми в усьому здобуваємо цілковиту перемогу завдяки тому, хто нас полюбив. Тож я переконаний, що ні смерть, ні життя, ні ангели, ні уряди, ні теперішнє, ні прийдешнє, ні сили, ні висота, ні глибина, ні будь-яке інше створіння не зможуть відділити нас від любові Бога, яку він виявляє через Христа Ісуса, нашого Господа» (Рим. 8:37—39). Щоправда, іноді ми будемо втомлюватися. Але залишаймось витривалими до кінця, щоб про нас можна було сказати так само, як про Гедеона і його воїнів: «Погоню [вони] не припиняли» (Суд. 8:4).
^ [1] (абзац 11) Вас підбадьорять і зміцнять розповіді про витривалість сучасних Божих служителів. Приміром, у «Щорічниках» за 1992-й (англ.), 1999-й (рос.) і 2008 роки розповідається про наших братів в Ефіопії, Малаві та Росії.
^ [2] (абзац 12) Біблія не говорить, скільком херувимам було доручено виконувати це завдання.