«Єгова, наш Бог,— один Єгова»
«Слухай, Ізраїлю: Єгова, наш Бог,— один Єгова» (ПОВТ. 6:4).
1, 2. а) Чому слова з Повторення Закону 6:4 досить відомі? б) Чому Мойсей промовив ці слова?
УЖЕ багато століть люди, які сповідують юдаїзм, в одній зі своїх молитов використовують шість слів з Повторення Закону 6:4. Вони читають цю молитву щодня, зранку і ввечері. Молитва має назву «Шма» за першим словом цього вірша староєврейською мовою. Побожні юдеї цією молитвою проголошують свою цілковиту відданість Богові.
2 Ці слова є частиною останньої промови Мойсея. Він звертався до ізраїльського народу на рівнинах Моаву в 1473 році до н. е. Невдовзі народ мав перейти річку Йордан і заволодіти Обіцяним краєм (Повт. 6:1). Мойсей, який протягом 40 років був провідником ізраїльтян, хотів зміцнити їх, щоб вони не боялися майбутніх труднощів. Їм потрібно було покладатися на свого Бога Єгову і залишатися вірними йому. Безперечно, Мойсеєві останні слова мали сильно вплинути на весь народ. Згадавши Десять заповідей та інші постанови, які Єгова дав ізраїльтянам, Мойсей проголосив слова, записані в Повторення Закону 6:4, 5 (прочитайте).
3. Які запитання ми розглянемо в цій статті?
3 Хіба ізраїльтяни, до яких звертався Мойсей, не знали, що Єгова, їхній Бог,— «один Єгова»? Звичайно, знали. Вірні ізраїльтяни знали лише одного Бога і поклонялися тільки йому — Богові своїх прабатьків, Авраама, Ісака та Якова. Чому тоді Мойсей звернув їхню увагу на те, що Єгова, їхній Бог,— «один Єгова»? Як ця істина пов’язана з тим, щоб любити Єгову всім своїм серцем, всією своєю душею та всією своєю силою, про що сказано в 5-му вірші? І яке значення слова́ з Повторення Закону 6:4, 5 мають для нас?
НАШ БОГ — «ОДИН ЄГОВА»
4, 5. а) Яке одне зі значень вислову «один Єгова»? б) Чим Єгова відрізняється від богів інших народів?
4 Унікальний. Слово «один» в єврейській та багатьох інших мовах може означати не просто кількість. У деяких випадках воно передає думку про те, що хтось або щось є унікальним, єдиним у своєму роді. Навряд чи цими словами Мойсей хотів спростувати фальшиві вчення про триєдиного бога. Єгова — Творець неба і землі, Володар всесвіту. Крім нього, немає правдивого Бога; ніхто не може зрівнятися з ним (2 Сам. 7:22). Отже, Мойсей нагадав ізраїльтянам, що вони повинні поклонятися тільки Єгові. Їм не можна було наслідувати приклад довколишніх народів, які поклонялися різним богам і богиням. За уявленнями цих народів, деякі з фальшивих богів панували над стихіями природи, а інші були різними втіленнями якогось одного божества.
5 Наприклад, єгиптяни поклонялися богу сонця Ра, богині неба Нут, богу землі Гебу, богу Нілу Хапі і численним священним тваринам. Багато з цих фальшивих богів зазнали нищівного удару, коли Єгова навів на Єгипет десять кар. Головним ханаанським богом був Ваал, бог родючості, бог небес, дощу і бурі. У деяких місцевостях люди вважали Ваала своїм покровителем (Чис. 25:3). А ізраїльтяни мали пам’ятати, що їхній Бог, «правдивий Бог» — «один Єгова» (Повт. 4:35, 39).
6, 7. Яке ще значення має слово «один» і як Єгова довів, що він «один Єгова»?
6 Незмінний і відданий. Слово «один» також вказує на єдність і спільність у намірах та діях. Бог Єгова не є мінливим або непередбачуваним. Натомість він завжди вірний, незмінний, відданий і правдивий. Єгова сказав Аврааму, що його нащадки успадкують Обіцяний край, і, щоб сповнити свою обіцянку, він виконував могутні діла. Навіть через 430 років Єгова не змінив свого рішення (Бут. 12:1, 2, 7; Вих. 12:40, 41).
7 Через багато століть, назвавши ізраїльтян своїми свідками, Єгова сказав їм: «Я завжди той самий. До мене не було Бога, і після мене немає жодного». Звернувши увагу на незмінність свого наміру, Єгова повторив: «Я завжди той самий» (Ісаї 43:10, 13; 44:6; 48:12). Яку ж надзвичайну честь мали ізраїльтяни — а також маємо ми — служити Єгові, Богові, який незмінний і відданий на всіх своїх дорогах! (Мал. 3:6; Як. 1:17).
8, 9. а) Чого вимагає Єгова від своїх поклонників? б) Як Ісус підкреслив важливість слів Мойсея?
8 Отже, Мойсей нагадав ізраїльтянам, що Єгова постійно та незмінно Повт. 6:6—9).
виявляв до них свою любов і турботу. Тож логічно, що вони повинні були виявляти йому цілковиту відданість, беззастережно любити його всім своїм серцем, душею і силою. Діти також мали бути повністю відданими Єгові, адже на батьках лежав обов’язок навчати своїх дітей при кожній нагоді (9 Оскільки Єгова ніколи не змінює своєї волі й наміру, зрозуміло, що його основні вимоги щодо правдивого поклоніння залишаються незмінними і сьогодні. Щоб наше поклоніння подобалось Єгові, ми теж повинні виявляти йому цілковиту відданість і любити його всім серцем, розумом і силою. Саме це і сказав Ісус Христос одному чоловікові. (Прочитайте Марка 12:28—31). Тож подивімося, як ми можемо показати своїми вчинками, що справді розуміємо, що «Єгова, наш Бог,— один Єгова».
ВИЯВЛЯЙМО ЦІЛКОВИТУ ВІДДАНІСТЬ ЄГОВІ
10, 11. а) Що таке цілковита відданість у поклонінні Єгові? б) Як єврейські юнаки виявляли цілковиту відданість Єгові, перебуваючи у Вавилоні?
10 Для нас Єгова — один-єдиний Бог, і ми маємо виявляти йому цілковиту відданість. Ми не можемо поклонятися йому та іншим богам одночасно. Крім того, наше поклоніння не може мати нічого спільного з уявленнями і звичаями, притаманними всім іншим формам поклоніння. Неправильно вважати, що Єгова просто один з багатьох богів або найбільший чи наймогутніший серед них. Адже тільки Єгова є тим Богом, якому потрібно поклонятися. (Прочитайте Об’явлення 4:11).
11 У книзі Даниїла ми читаємо про Даниїла, Хананію, Мисаїла та Азарію. Ці єврейські юнаки виявили цілковиту відданість Єгові, не лише коли відмовилися споживати нечисту їжу, але й коли не поклонилися золотій статуї, яку поставив Навуходоносор. Вони чітко розуміли, що́ для них найважливіше. У своєму поклонінні вони ніколи не йшли на компроміс (Дан. 1:1—3:30).
12. Чого нам слід остерігатися, якщо хочемо бути цілковито відданими Єгові?
12 Якщо ми хочемо бути цілковито відданими Єгові, не допустімо, аби щось інше повністю чи навіть частково зайняло в нашому житті місце, яке має належати лише Єгові. Чого саме слід остерігатися? У Десятьох заповідях Єгова чітко показав, що його народ не повинен мати інших богів, крім нього, і не повинен брати участі в будь-якій формі ідолопоклонства (Повт. 5:6—10). У наші дні ідолопоклонство набуває різних форм. Інколи його нелегко розпізнати. Але вимоги Єгови не змінилися. Він і далі «один Єгова». Подивімося, що це має означати для нас.
13. Що ми можемо почати любити більше, ніж Єгову?
13 Настійна порада з Колоссян 3:5 (прочитайте) застерігає християн про те, що може зруйнувати їхні стосунки з Єговою. Зверніть увагу: жадібність прирівнюється до ідолопоклонства. Чому? Тому що те, чого людина прагне,— приміром багатство або розкіш — може настільки оволодіти нею, що, по суті, стане для неї богом. Але якщо подивитися на цілий вірш, то стає зрозумілим, що всі інші згадані в ньому гріхи так чи інакше пов’язані з жадібністю, а отже, з ідолопоклонством. Такі прагнення можуть легко витіснити нашу любов до Бога і запанувати над нами. Якщо ми допустимо це, то Єгова більше не буде для нас «один Єгова». Чи варто так ризикувати? Звичайно, ні.
14. Яке застереження висловив апостол Іван?
14 Подібне застереження висловив апостол Іван. Він попередив: якщо хтось любить те, що у світі,— «прагнення плоті, прагнення очей та вихваляння своїми статками»,— то «у ньому немає любові до Батька» (1 Ів. 2:15, 16). Тож нам треба постійно перевіряти своє серце, щоб переконатися, що нас не приваблюють розваги, товариство, стиль одягу чи зовнішній вигляд, популярні у цьому світі. Крім того, любов до світу може включати в себе намагання досягти «чогось великого», скажімо, здобуваючи вищу освіту (Єрем. 45:4, 5). Ми стоїмо на порозі обіцяного нового світу. Тому вкрай необхідно завжди пам’ятати слова Мойсея! Якщо ми чітко розуміємо і твердо переконані, що «Єгова, наш Бог,— один Єгова», ми робитимемо все, що в наших силах, щоб виявляти йому цілковиту відданість і служити так, як йому до вподоби (Євр. 12:28, 29).
ЗБЕРІГАЙМО ХРИСТИЯНСЬКУ ЄДНІСТЬ
15. Чому Павло нагадав християнам, що Бог — «один Єгова»?
15 Вислів «один Єгова» також вказує на єдність і спільність у намірах, що мають бути притаманні нам як Божим служителям. До християнського збору в першому столітті належали євреї, греки, римляни та люди з інших народів. Раніше вони мали різні релігійні вірування, традиції та вподобання. Унаслідок цього декому з них було важко прийняти новий спосіб поклоніння або повністю відкинути те, до чого вони звикли. 1 Коринфян 8:5, 6).
Тому апостол Павло вирішив нагадати їм, що в християн лише один Бог — Єгова. (Прочитайте16, 17. а) Яке пророцтво сповняється в наш час і з яким результатом? б) Що може порушувати нашу єдність?
16 А що можна сказати про християнський збір у наш час? Пророк Ісая передрік, що «наприкінці днів» люди з усіх народів зберуться на гору правдивого поклоніння Єгові. Вони скажуть: «Він навчить нас своїх доріг, і ми будемо ходити його стежками» (Ісаї 2:2, 3). Як же приємно бачити, що це пророцтво сповняється на наших очах! У результаті багато зборів сьогодні складаються з людей різних національностей, культур та мов, і всі вони разом несуть хвалу Єгові. Але з огляду на таку розмаїтість іноді виникають труднощі, і цим не слід нехтувати.
Чи ти сприяєш єдності християнського збору? (Дивіться абзаци 16—19)
17 Наприклад, як ти ставишся до одновірців, котрі походять з інших культур? Можливо, тобі незвична їхня мова, стиль одягу, манери та їжа. Чи не маєш ти схильності уникати таких людей і спілкуватися переважно з тими, з ким у тебе більше спільного? А що, коли наглядачі у твоєму зборі, районі чи території, за яку відповідає твій філіал, молодші від тебе, походять з іншої культури чи належать до іншої національності? Не дозволяй, щоб подібні схильності порушували єдність та спільність, які мають існувати серед Божого народу.
18, 19. а) Яка порада міститься в Ефесян 4:1—3? б) Як ми можемо сприяти єдності збору?
18 Що допоможе нам уникати таких труднощів? Павло дав практичні поради християнам в Ефесі, заможному місті, де мешкали люди різного походження. (Прочитайте Ефесян 4:1—3). Зверніть увагу, що Павло спочатку згадав такі риси, як смиренність, лагідність, терпеливість і любов. Їх можна порівняти з міцними опорами, на яких стоїть будинок. Але самих опор не достатньо. Щоб будинок не руйнувався, його потрібно підтримувати в належному стані. Павло настійно радив християнам в Ефесі працювати на тим, щоб «зберігати єдність духу».
19 Ми маємо усвідомлювати, що на кожному з нас лежить обов’язок сприяти єдності в зборі. Як це робити? По-перше, нам необхідно розвивати і виявляти згадані Павлом риси — смиренність, лагідність, терпеливість і любов. По-друге, треба наполегливо зміцняти «узи миру». Якщо ми помічаємо в собі якісь подібні до тріщин недоліки, з ними потрібно боротися. Тоді ми зможемо підтримувати наш дорогоцінний мир і єдність.
20. Як ми покажемо, що розуміємо твердження: «Єгова, наш Бог,— один Єгова»?
20 «Єгова, наш Бог,— один Єгова». Це нагадування додавало ізраїльтянам сил долати труднощі, коли вони увійшли в Обіцяний край, щоб заволодіти ним. Якщо ми зважаємо на ці слова, вони будуть підтримувати нас під час великого лиха, а також допомагатимуть зберігати мир та єдність у прийдешньому Раю. Тож продовжуймо виявляти цілковиту відданість Єгові, любити його та служити йому всім серцем і докладати зусиль, щоб зберігати єдність у християнському зборі. Тоді ми зможемо з упевненістю очікувати виконання Ісусових слів, які стосуються тих, кого буде визнано вівцями: «Прийдіть, усі, кого поблагословив мій Батько, успадкуйте Царство, приготоване вам від заснування світу» (Матв. 25:34).